EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
KAPITEL 4: DE EVIGE KRIGERE
David.
Hvad lytter du til?
Bare noget populærmusik. Du ved, hård rock. Den slags.
Er du okay? Du har virket lidt nervøs.
Det er første gang, jeg camperer uden for muren.
Hvad hvis vi løber ind i trolde?
Bare rolig. Vi har en hjorteræv.
Hilda! Har du taget en blind passager med?
Vi er på tur i tre dage!
Jeg kunne ikke efterlade ham i lejligheden.
Jeg vil ikke have ballade.
Jeg har set frem til spurvespejderlejren,
siden jeg var en spirende spejder.
Endelig kan vi gå vores egen vej og lave vores egen lejr.
Åh, søde uafhængighed.
Så i vildnisset beskytter Kvist dig mod trolde?
Nej, han er bange for dem.
Okay, spurvespejdere,
campingekspeditionen i vildnisset er begyndt.
Vi ses ved mødestedet i overmorgen.
God camping!
Det ligner ikke den anbefalede rute.
Det ved jeg. På den her måde kan vi besøge De Skrigende Sten.
Sagnet fortæller, at dybt inde i Nott-skoven
er der en mystisk bunke sten, der skriger.
Hvordan ved du, at det ikke er trolde?
Trolde kommer ikke i nærheden af skoven.
Tilsyneladende holder De Skrigende Sten dem væk.
Du vil se noget, som selv trolde er bange for.
Vær ikke bange. Det bliver sjovt.
Ja. Sjovt.
Den sidste over floden skal bygge lejrbålet.
-Det kan vi godt klare, ikke? -Helt klart.
Kom nu, David.
Jeg prøver. Mine ben virker ikke.
Jeg tror, de er lidt trætte efter alt det sjov, vi har haft.
Okay.
Det er okay, vi kan tage den lange vej rundt.
Se! Det må være De Skrigende Sten!
-Jeg kan ikke høre dem. -Vi må tættere på.
Det er ved at blive mørkt. Vi må hellere slå lejr.
Du har ret. Jeg troede, vi ville nå stenene i dag.
Men vi tog jo den lange vej.
De havde låst døre og vinduer,
men der var en vej ind i huset, som de glemte at lukke.
Netop som de troede, de var i sikkerhed,
kravlede skelettet ud af kaminen,
snuppede deres lille hund og slæbte den
klynkende op i skorstenen!
Hej, David.
Hvad laver I?
Fortæller gyserhistorier. Kom ind.
Lige før sengetid?
-Det er en campingtur. -Det er normalt.
Det ville jeg faktisk gerne.
Men jeg finder en ny gren til bålet.
Så deres frygtelige skrig gennemborede mørket!
Og hunden, den stakkels lille hund klynkede.
De kunne ikke sove, uanset hvor meget de prøvede.
Så så de det.
En skikkelse fløj igennem værelset!
Hvad? Jeg kan lide blød rock.
Folk hader det, men det beroliger mig.
Rocken er for blød. Jeg må lidt længere væk.
Hvorfor kan jeg ikke være modig som dem?
Bygget forkert, vil jeg tro.
Nej. Jeg kan være modig. Hvem er bange?
Ikke mig! Ikke David…
-De Skrigende Sten! -De Skrigende Sten!
Vær ikke bange, David!
Frygt ikke, unge mand. Kom ud.
Du er ikke i fare.
Jeg fandt dig og dit kæledyr for foden af bjerget.
Kæledyr?
Du er i det mindste et kendt ansigt.
Er I vikinger? Som i gamle dage?
Ja! Jeg hedder Torgund, Tordenkriger.
Og det er min klan.
Jeg må have slået hovedet hårdt.
Ja. Men vi lappede dig sammen.
Alt i alt er dine skader ikke så slemme.
Se på Olaf.
Hans skader er heller ikke så slemme.
Er der noget, jeg kan gøre for at betale jer tilbage?
Ja. Vi kunne bruge et slagmarksbud.
Ja. Held og lykke med det.
Jeg må tilbage til mine venner, før de bliver bekymrede.
-De må være meget bekymrede. -Hvad?
En rask og rørig ung mand som dig,
der afviser en chance for at vise mod i kamp?
Undskyld, det er bare…
Jeg har ikke noget mod.
Hvor heldigt.
Vi kom til dalen for at finde Sigurds legendariske medaljon.
Alle, der rører den, frygter intet resten af deres dage!
Siger du, at jeg kunne være frygtløs?
Kun én ting står i vejen for os.
Knudsen-klanen!
De banditter stjal relikviet, før vi kunne gøre krav på det.
Hvad vil I gøre?
Dræbe dem alle sammen!
Det virker meget rimeligt.
Kom, David. Du bliver slagmarksbud!
Snart er dine problemer forbi!
Jeg ved det, Kvist.
Men jeg er træt af at holde Hilda og Frida tilbage.
Jeg må røre den medaljon!
Dette klenodie har befriet os fra frygt!
Og nu tager vi det med hjem for at gøre det samme for vores landsmænd!
Der er den, medaljonen.
-Torgund? -Knudsen.
Kig ikke, Kvist!
Jeg er her for at tage det rov, der ikke tilhører dig.
Mener du den her?
Giv mig den!
Eller hvad? Du havde ikke en chance før.
Nu har du mindre endnu.
Du tror, du kan…
Ingen frygt!
Kæmp klogt! De har medaljonens kraft!
Det er skræmmende. Men hvis det virker, behøver jeg aldrig være bange igen.
Budbringerdreng! Jeg hidkalder dig!
For syv sytten.
Nu gør vi det.
Luk kærligheden ind
Luk den ind
Luk hjertet op og åben dit sind
Undskyld mig! Her kommer jeg!
Hej.
Sig til Bjarnsen, at han skal komme med højre flanke!
Skal ske!
Undskyld mig.
Bjarnsen? Besked til Bjarnsen!
Herovre!
-Bjarnsen? -Ja?
Torgund siger: "Kom med den højre flanke!"
Det har jeg lige gjort!
Godt gået!
Vent! Giv den til Elof.
Ja. Det skal jeg nok.
Elof? Økse til Elof?
De sten skriger virkelig!
-Wow. -Ja, sandelig.
Er den ikke fantastisk?
Det er den, vi har kæmpet for.
Gaven, der vil befri os fra frygtens lænker,
så vi bliver større krigere end nogensinde før.
Kom og tag jeres andel.
Det er din chance, budbringerdreng.
Du er en af os nu.
Se så at komme op!
Tag dagen ved hornene!
Vi må se at komme videre, hvis vi vil se De Skrigende Sten.
Fjollede planter! Intet græs skal stå i vejen for mig!
Ifølge spejderbogen kan vi binde
-en sikkerhedsline og… -Hey!
-David! -David!
Sikke en opfriskende dukkert!
Luk kærligheden ind
Luk den ind
Luk hjertet op og åben dit sind
Nemlig! Jeg kan lide blød rock, og jeg er ligeglad med, hvem der ved det!
Kvist, hvad er der?
En bjørn.
Bare rolig. Det eneste, vi skal gøre, er stille og roligt…
Det er rigtigt. Løb, din lodne kujon!
Der er noget galt her.
Se, De Skrigende Sten! Der er de!
Jeg kan ikke høre nogen skrige.
Måske skriger de kun om natten?
Jeg får dem til at skrige!
Hey, vågn op!
Vi er kommet langt for at se jer.
Lad os høre nogle skrig, eller jeg giver jer noget at skrige over!
David, vær høflig.
Hvad er det?
Gem jer!
Hvad laver han?
Jeg finder ud af, hvad han laver, med mine næver!
Nej. Lad os følge efter og se, hvad han gør.
Hvorfor ikke bare slå det ud af ham?
David, hvad er der med dig?
Du har opført dig, øh, anderledes.
Ja, jeg er frygtløs nu. Og?
Forklar.
Jeg beviste mig selv på slagmarken sammen med min vikingeklan!
Vi slagtede vores fjender,
og så fik vi Sigurds medaljon,
og den fjernede al vores frygt!
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede, men det var ikke det.
Det er umuligt.
Der har ikke været vikinger her i hundredvis af år.
Hvis I ikke tror mig,
så kig på de ødelagte kroppe af vores besejrede fjender.
Det er ikke så slemt, som det ser ud. Alle på min side overlevede.
Der er han!
Hvad laver han?
De bliver levende igen.
Det kan ikke være virkeligt.
Det er helt virkeligt. Han har ødelagt vores store sejr!
Jeg må fortælle Torgund det!
-Torgund? -Torgund?
Hvor vover de utaknemmelige skarn at komme til live igen?
Efter vi gav dem så ærefuld en død!
Det er en fornærmelse, er det.
Gør klar til kamp!
Vi kan ikke lade Knudsen tage medaljonen tilbage!
Måske kan du bare tage din præmie og gå.
Alle kunne tage hjem i live!
Lyder det ikke sjovt?
Hvad sjovt er der ved det?
Tak for beskeden, budbringerdreng. Kom. Vi får brug for dig.
Med glæde!
David!
Seriøst?
De er væk.
-Vis jer, Knudsen-klan! -De kujoner må være stukket af.
Lad os håbe det.
Er I bange for at forblive døde?
Nu!
Angrib!
Det ser ikke ud til at gå så godt.
-David! Hvad laver du? -Jeg vil hævne jer, venner!
Du bliver dræbt!
Det er frygten, der taler, men den er jeg ikke længere bundet af.
Frygt kan være godt!
For eksempel forhindrer det dig i at blive halshugget uden grund.
Men jeg er modig nu, som du ønskede!
Frygten holdt mig tilbage, og jeg holdt dig tilbage.
David, glem alt det. Gør det ikke.
Torgunds side bliver slagtet! Kan du ikke se det?
De har brug for frygt for at kæmpe klogt.
Nej, de har brug for min hjælp!
David!
Bare rolig, jeg vil…
Av.
Nej, det er min skyld!
Vent! Sumpmanden!
Du har ret.
Kvist, før os tilbage til sumpen.
Gå ingen steder.
Hvor er han?
Sumpmand!
Vi har brug for din hjælp, Sumpmand!
Det er Sigurd.
Du ville ikke bryde dig om, hvis jeg kaldte dig Kødpige.
Beklager, men vores ven har brug for din hjælp.
Han fik skåret hovedet af.
Slap af. Jeg tager mig af det.
Som jeg gør hver aften.
Siger du, at de dræber hinanden hver aften?
Hvor længe har det stået på?
Hvad forskel gør det? Det føles som en evighed.
Og du bliver ved med at redde dem?
Jeg redder dem ikke. Jeg hævner mig.
Vikingerne stjal min medaljon fra mig.
Jeg har fået dem til at kæmpe for den igen og igen.
Hvis det slag, vi hørte, sker hver aften,
var det ikke stenene, der skreg.
Mener du den bunke sten i sumpen?
Det er bare min stensamling.
Kan du ikke tage medaljonen tilbage?
Hvad skal jeg med den gamle ting?
Den gør en dum.
Desuden, er det så ikke hylende morsomt?
Det virker bare som en skam, at de ikke gør andet med deres liv.
Nu, hvor jeg siger det højt, virker det fjollet.
Måske skulle jeg stoppe det.
Det her er grumt.
Velkommen til mit liv.
Her. Pas på din ven. Jeg har ikke brug for ekstra besvær.
Vent. Hvordan får jeg Davids frygt tilbage?
Medaljonens effekt varer kun til døden. Så du er heldig.
Det er tungere, end det ser ud.
David! Det virkede.
Hvad sker der?
Prøv igen.
Ansigtet skal sidde foran.
Det er ikke så svært.
Det sidste, jeg husker, var, at jeg forlod dit telt
og faldt ned ad bjerget.
Bare fordi jeg ikke kunne klare de uhyggelige historier.
Jeg er så dødssyg.
Slet ikke. Jeg er ked af, at vi fik dig til at have det skidt med at være bange.
Vi kan lide dit frygtsomme gamle jeg.
Præcis som du er.
Du har brugt det til at genoplive os og vores fjender
for at få os til at kæmpe uendeligt?
Det er rigtigt.
Det er en sjov spøg!
Mange tak! Se, de sætter pris på det.
I er altså helt okay. Prøv det.
Mig! Prøv den på mig!
Hvad skete der?
Jeg har lige dræbt dig!
Hvad?
Hvem er den næste?
-Mig! -Mig!
Vil nogen af jer være med i det her?
Nej tak.
David er blevet dræbt nok for en dag.
Hvad?
Luk kærligheden ind
Luk den ind
Luk hjertet op og åben dit sind
Lad kærlighed'n vise vej
Vise vej
Slip hjertet fri, det vejleder dig
Tekster af: Nynne Marie Vogt