Apua! Pysäyttäkää tämä vekotin!
Olemme tulossa!
Anteeksi!
Voi ei. Minne hän meni?
Odota.
Peikkoja?
Tässä ei ole järkeä.
Sainpas!
Hyvin tehty, poika. Mennään.
Et sinä ole peikko.
En niin. Vaikka olisinkin, enkö olisi jo kiveä?
Nythän on päivä.
Anteeksi, että olin säikky.
Jotkut peikot veivät kaikki vuoheni viime yönä.
Miten muurin sisällä voi olla peikkoja?
Kummalla puolella muuria luulet olevasi?
Seurasimme varmaan junarataa, kun ajoimme sitä oliota takaa.
Äiti hiiltyisi, jos tietäisi.
Tulevatko ne yleensä näin lähelle?
Ei. Mutta viime aikoina niitä on kaikkialla.
Maahisten käytävissäkin on jo riittämiin.
Menen nyt illalliselle.
Anteeksi vain!
Minulla on myös illallistapaaminen.
Arvostaisin pikaista paluuta kulmilleni.
Totta kai.
Heippa!
Hei!
En minä täällä asu!
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LUKU 1: PEIKKOYMPYRÄ
Anteeksi, että olen myöhässä!
NUPPI
Meille kerrottiin, että joudumme odottamaan.
Ihan tavallista.
Laitetaan piirakka kiertämään.
Miten Taavi voi?
Kävitkö Taavin luona? Sieltähän sinä tulit, vai mitä?
Kyllä vain. Taavi on kunnossa. Katsoimme vain videota.
Saanko piirasta?
Mahtoi olla jännä video. Miksi paidassasi on likaa?
Leikimme puutarhassa videon jälkeen.
Voitko jatkaa juttua ojennettuasi piiraan?
Totta kai.
Hyvää ruokahalua.
Vihdoinkin.
Kuka tuo on?
Jo riittää, tämä lähtee mukaani.
Hei.
Anteeksi, että häiritsen.
Käykää sisään. -Tämä on tärkeää.
Olen Erik Ahlberg.
Hiisivaaran turvapartion uusi päällikkö.
Tämä on Hertta Kyösti, avustajani.
Avustava apulaisseriffi. Lyhyesti, apulaisseriffi.
Tulimme Hildan takia.
Minunko?
Onko hän tehnyt jotain?
Kyllä, jotain melko vakavaa.
Hän on voittanut ensimmäisen vuotuisen kirjoituskilpailumme!
Tämä ei ole harjoitus, rouva. Hän on voittaja.
Sepä hienoa!
Et kertonut osallistuneesi kirjoituskilpailuun.
Se oli vain koulujuttu.
Piti kirjoittaa esseet samasta aiheesta.
"Peikot. Vaarat ja valmistautuminen."
Hilda kuvasi elävästi omaa peikkokohtaamistaan.
Pelastuttuaan täpärästi peikon kidasta,
hän nappasi vihkonsa sen valtavasta leipälävestä.
Kutkuttavaa.
Etenkin piirrokset.
Et kertonut tuosta.
Ei tietenkään. Miksi aiheuttaa turhaa huolta?
Loppu hyvin, kaikki hyvin.
Sellaista on seikkailijan elämä, vai mitä, Hilda?
Aivan.
Voimme kaikki oppia häneltä jotain.
Kilpailun voittajana pääset osallistumaan -
ajelulle turvapartion kanssa huomenna.
Tarkastamme kaupungin peikkopuolustukset.
Huomenna on koulupäivä.
Rehtori Magnussonista -
tästä saa arvokkaita opetuksia,
jotka oikeuttavat päivän luokan ulkopuolella.
Jes! -Hyväksynnällänne, tietenkin.
Äiti?
Hyvä on sitten.
Erinomaista! Huomiseen, Hilda!
Huomiseen!
Onnittelut!
Olisit voinut mainita esseestä.
Peikosta etenkin.
Se ei ollut iso juttu.
En kerro kaikkea, mitä minulle tapahtuu.
Ilmeisesti et.
Esseeni tarjosi laajan näkökannan peikkoturvallisuuteen.
Viitteitäkin piisasi, eikö?
Ehdottomasti. -Kuulostaa ihanalta.
Hildan teos on miellyttävä lukea.
Onnittelut voitosta.
Kiitos. En ole aiemmin tainnut voittaa mitään.
Mikä on pääpalkinto?
Pääsen turvapartioon tutkimaan peikkopuolustuksia.
Ei se ole poissaolon väärti.
Perun puheeni.
Menetkö tuolla häkkyrällä? -Toivottavasti!
Onneksi en palauttanut esseetäni.
Heikottaa ajatuskin nousta kyytiin.
Ilmalaivat ovat täysin turvallisia.
Taatusti vakaampi kuin sesse.
Ei yhtä kotoisa.
Hilda! Siinä hän on!
Odotatko kaupungin näkemistä ilmasta käsin?
Luulen niin.
Erik Ahlberg!
Tervetuloa Edmund Ahlbergin peruskouluun!
On kunnia saada perustajamme jälkeläinen -
puhumaan oppilaillemme.
Kunnia on minun.
Yhdennäköisyys on hämmentävä, eikö vain?
Toivottavasti käyttäydyt tänään hyvin.
Ei voi tietää, mitä tämä keksii.
Tulemme varmasti hyvin toimeen. Olen itsekin hieman rasavilli.
Jatketaanko puheella?
Seuraavan kerran, kun heräätte painajaisesta -
jossa peikko repii sinut sängystäsi,
muistakaa, ettei painajaisestanne tule koskaan totta.
Tässä seison,
opiskelijatoverinne rinnallani,
joka on tuntenut peikon hengityksen poskellaan.
Yhdessä avaamme uuden turvallisuuden aikakauden.
Se alkaa yhdellä kellon soitolla.
Mutta soittoani seuraa toinen, ja vielä toinen.
Hra Ahlberg?
En ole varma, onko kellonsoitto hyvä ajatus.
Tule! Taivaat meitä vartovat!
Kokka ylös, apulaisseriffi Hertta!
Miten jännittävä lähtö! Vähän äänekästä, mutta jännittävää silti.
Vau, täältä todella näkee, miten kauas kaupunki ulottuu!
Vanha Edmund Peikonsurmaajakin yllättyisi,
kuinka suuri kaupunki nyt on.
Miksi kaupunki rakennettiin keskelle peikkomaata?
Miksi ei?
Peikot eivät tehneet maalla mitään.
Lähestymme kellotornia kello kahdessa.
Katsohan tuota. Siellä ei ole yhtään kelloa.
Se rikkoo vuoden 1892 kellosäädöstä,
jossa todetaan, että tornit on varustettava toimivilla kelloilla.
Varmistamme, että näin tehdään.
Mennään takaisin. Loput on tarkistettava heti.
Jonkinlainen paikallinen sääilmiö.
Voi ei.
Ehkä pitäisi kiertää se?
Höps! Turvallisuus ei odota ketään. Moottorit täysille!
Eteenpäin!
Toiste en päästä sinua maisemareitille. -Ei sinua tuntunut haittaavan kun…
No, anteeksi vain.
Mitä tuo oli?
On toisilla pokkaa.
Ota tilanne haltuun. -Se ei tottele!
Ei hyvä!
Älä viitsi!
Lentotarkastus taitaa päättyä tähän.
Ehkä jätämme tämän pois raportista.
Minä en jätä sitä raportistani!
Uunituore turvapartioauto, täynnä peikontorjuntalaitteita.
Vielä automaattinen kellokin, puhallettavia kilpiä,
ja 25 tölkkiä A-luokan peikkokarkotinta.
Luulin, etteivät nuo oikeastaan toimi.
Hyvin ne toimivat.
Turvapartio on vauhdissa!
Mielestäni suurin uhka turvallisuudelle -
on Suolaisen matamin turskaleipä.
Kukaan ei tiedä varmasti, mitä siinä on,
mutta turskaa se ei ole.
Tutki turskaleipä.
Mutta entä peikot?
Sanotaan, että peikot voivat kävellä merenpohjassa ja marssia rantaan,
nätteinä kuin nääpikät.
Millainen puolustus satamassa on sellaista vastaan?
Laita sinne kello varmuuden vuoksi.
Siellä on jo vanha kello.
Sitä ei vain ole soitettu muutamaan sataan vuoteen.
Kiehtovaa.
Peukaloisten johtajana -
Peikkojen turvaopas lienee sinulle tuttu?
Totta kai. Osaan sen ulkoa. Se on ollut sama vuosikausia.
Ei enää.
Vanha oli melko laiha minun mittapuullani.
Opettelet uuden varmasti hetkessä.
Hep, hop, Hilda.
Haloo?
Kuka on vastuussa tästä asemasta?
Se olen minä.
Oletko tämän muurin kellon vartija?
Jo jonkin aikaa.
Mikä on uhkatason arvio?
Kiipeilevät ja ilkivaltaa piirroksin ja kaiverruksin tekevät -
lapset saavat enemmän vahinkoa aikaan kuin peikot.
Olen nähnyt täällä enemmän peikkoja kuin yleensä -
viime aikoina.
Tulevatko ne lähelle?
Hassua, että kysytte. Viime yönä tein itselleni voileivän.
Millaisen voileivän?
Hyvä kysymys.
Kurkkua siinä oli.
Se on suosikkini.
Etkö ole varma?
Saattoi olla vesikrassiakin.
Ketä kiinnostaa? Jatka vain.
Tykkään loikoilla muurilla ja nauttia yöpalasta.
Mutta tällä kertaa pudotin leipäni.
Voileipää ei ole vielä tunnistettu.
Sesse minut periköön.
Peikko, joka oli vain metrin päässä, kahmaisi sen suihinsa.
Mutta et soittanut ovikelloa?
Miksi olisin? Peikko sai haluamansa ja lähti.
Hilda, lopeta. Viranomaisilla on puhuttavaa.
Nyt kello. -Jep.
Ei syytä hössöttää.
En tiennyt peikkojen pitävän voileivistä.
Niin, mutta millaisesta? On paljon, mitä emme tiedä.
Ja ensi kerralla soita kelloa.
Tämä osa muurista näyttää kaipaavan remonttia.
Varaan huoltotiimin aamulle.
Mikä hätänä? -En tiedä. Minä vain…
Tämä ei ole sellaista kuin toivoin.
En oppinut mitään peikoista tai turvallisuudesta.
Puhut asiaa. Yllättävän paljon leipäpohjaista tietoa.
Tiedän tämän paikan.
Rata kulkee muurin läpi.
Taatusti turvallisuusriski.
Juoksin tästä eilen suoraan peikkojoukkoon.
Mietin, mitä kummaa ne tekevät muurin sisällä.
Mutta minä olinkin muurin ulkopuolella.
Näitkö täällä lähellä peikkoja?
Kyllä?
Näytä.
Ne näyttivät rauhallisemmilta eilen.
Peikot eivät perusta käytöstavoista.
Apulaissheriffi Hertta. Otetaanpa kuvia.
Hae kamerasi. -Selvä, herra!
Tämä näyttää hyvältä sanomalehden etusivulla.
Sankarin elkein! -Oikein hyvä!
Kyllä! -Ihanaa!
Majesteetillista!
Vielä yksi!
Otetaankin kaksi!
Naurettavaa. -Vähän enemmän oikealle.
Tuo on hyvä!
Heruta.
Tästä tulee upea.
Yksi vielä. Tule tänne, Hilda.
Meidän pitäisi…
Taakseni, noin.
Näytä pelokkaalta.
Kyllä. Oikein hyvä.
Varo!
Kuinka upeaa!
Tule, mennään!
En ilman kameraa!
Pilailetko?
Meidän on lähdettävä täältä.
Kannatan esitystä. Perääntykää!
Vauhtia!
Odota! Ei!
Lopeta!
Voi ei!
Menkää! Olen kunnossa!
Tiedätkö, minne menemme?
Lähellä on maatalo. Vauhtia!
Ne seuraavat meitä!
Olemme melkein perillä!
Apua! Peikkoja! Päästäkää sisään!
Avaa, kansalainen! Tämä ei ole pyyntö!
Rikotte useita Hiisivaaran turvallisuusmääräyksiä!
Voi ei.
Mitä tämä meteli on?
Ai, öitä vain.
Jännittävää.
Mitä nyt tehdään? Ei ole paikkaa, minne mennä.
Maahisten käytävä.
Selviämme kyllä, täytyy vain varoa. Odotetaan otollista hetkeä.
Ne veivät jo vuoheni. Mitä muuta vielä?
Älä luulekaan!
Nyt!
Juoskaa!
Älä koskaan unohda. Olen Erik Ahlberg.
Hiisivaaran puolustaja ja peikkojen vihollinen!
Sinä ja typerät kellosi!
Luitko edes esseetäni?
Kello vain suututti peikon!
Aivan. -Mitä?
Peikot eivät pelkää kelloja, ne vain ärsyttävät niitä.
Se on varma tapa ärsyttää niitä.
Miksi haluaisit tehdä niin?
Ennen vanhaan -
vanhan Edmundin piti vain eksyä peikkojen maille,
ja pum, hän on kuuluisa!
Nykyään se ei ole niin helppoa.
On yksi asia ottaa kantaa.
Mutta jos haluaa tehdä historiaa, se on luotava itse.
Niin minä aion tehdä.
Kuulitko tuon? -Ne löysivät meidät.
Oletteko kunnossa?
Olemme kunnossa. Menen nyt kotiin.
Muurien ali pääsee suoraan kaupunkiin, eikö?
Mikä turvallisuusriski.
Kaupungin puolustuksen tarkastus paljasti monia heikkouksia.
Näin teki.
Muun muassa muurin alle kätketyn tunneliverkon.
Turvapartio tukkii niistä jokaisen tulevina viikkoina.
Minun vahtivuorollani eivät peikot tänne kaivaudu!
Totta puhuen, tänään hänen "vahtivuorollaan" -
Ahlberg melkein joutui peikon kitaan.
Me keijut olemme ylpeitä historiankirjojemme tarkkuudesta.
Ole siis huoleti.
Saat raportistani päivän todelliset tapahtumat.
Sitä luetaan laajalti keijujen keskuudessa.
Ainakin pienet, näkymättömät ihmiset tietävät totuuden.
MYKISTYS
Tekstitys: Eveliina Niemi