CAPITOLUL 6: LACUL UITAT
De ce întârzie autobuzul?
Mamă, uite!
La ce?
Hilda?
Mă scuzați, v-am confundat.
Ce te-a apucat?
Bărbatul ăla semăna cu tata și am crezut…
A venit autobuzul.
- Repet puțin înainte de culcare. - Stai să-mi…
Dă-i bătaie!
Ce face gălăgia asta?
- Un nai. L-am adus de la mătușa Astrid. - Mi-l arăți?
- Sigur. - Mersi!
Tontu!
Noapte bună!
Ai păstrat și ăsta de la mătușa!
Eu l-am făcut.
Nu-mi plăceau când eram de vârsta ta. Și mătușa Astrid mi-a făcut sute.
Îmi strecura în rucsac, sub pernă…
- Mi-a pus și-n sertarul de șosete. - Ăla e pentru șosete!
Poate era ultraprotectoare, ca tine cu mine.
Nu sunt ultraprotectoare! Nu așa.
Dacă spui tu…
Nu din nou!
Te duc undeva?
Ce-i asta?
Noua noastră mașină.
Nu e nouă, e uzată, dar prețul a fost bun. Urcă!
- Sărbătorim cu o excursie cu cortul? - Când?
Mâine! Cică se înseninează.
- Te simți bine? - Mergem împreună într-o aventură!
Noi trei.
Atunci hai acasă, avem de făcut bagaje!
Mașina cealaltă nu făcea așa.
Așa! N-ai de ce să-ți faci griji.
- Nu prindem mare lucru aici. - Am ieșit din oraș, pot să conduc puțin?
Nu.
- Dar am mai condus! - Nu-mi aminti…
Unde campăm?
Am rezervat loc în campingul Spiritul Pădurii.
- Am fost acolo cu Cercetașii. - Și eu. E grozavă, nu?
Ziceam să explorăm un loc nou.
Nu ne grăbim să ajungem la camping.
Dacă vrei să ne oprim să vedem ceva, ne oprim.
Bună idee!
- Mașina asta nu e făcută pentru viteză. - Dar nu ne grăbim, nu?
Acum ce facem?
Nu știam că ești așa de pricepută!
Cercetașa asta are insigna de Reparații Auto nivel 3!
Ce e ăsta?
E fierăstrăul meu circular portabil. E tare, nu?
Foarte tare!
Pune-l, totuși, la loc.
Băiete, să vedem ce e pe aici!
Nu vă îndepărtați, pornim curând la drum!
Bun. Să vedem…
Da!
Hilda, am reparat mașina!
Hilda?
Crenguță?
Hilda!
Hilda?
Mamă!
Hilda, ce m-ai speriat!
Ar trebui să stăm aici, e super!
Avem deja loc în camping.
Da, știu.
Deși se întunecă și cine știe când se mai strică mașina…
Pe bune? E un loc perfect puțin mai încolo.
Să luăm cortul!
Ce?
Am câștigat!
Câștigătoarea alege ce facem acum.
Să cântăm!
- Vrei să încerci? - Sigur, de ce nu?
Ce frumos, mamă! Nu știam că știi să cânți așa.
Nici eu.
Să ne odihnim! Ne așteaptă o zi întreagă de explorări.
Mă bucur că am stat aici. Hai să pictăm!
Uite, e o cărare frumoasă printre copaci.
Dar asta pare mai interesantă, nu?
Da, așa e.
Mamă, uite, un lac!
Ciudat…
Ce e ciudat?
E locul pe care-l tot pictez. Nu credeam că există.
Sigur n-ai mai fost aici?
Nu cred. Poate am fost cu părinții când eram foarte mică.
Poate nu l-ai ținut minte, dar a rămas legat de tine.
Ești bine? Putem merge altundeva.
Nu, am umblat toată ziua. Și e foarte frumos aici.
Ce ai acolo?
De unde l-ai luat?
Uite, mai sunt!
Mai sunt multe!
Mamă, uite ce am găsit!
Ce-or fi astea?
Pare o plasă veche de pescuit. Probabil erau momeli de prins pești.
Nu cred că peștii vor să fie prinși. Dar e un suvenir tare.
Pictam copacul ăsta mult mai mic!
- Tu-l pictezi, eu îl urc! - Poate te bag în tablou!
Nu mă supăr!
Mamă, uite aici!
Mă uit!
Hei, mamă, ia uite!
Ai grijă!
- Hilda! - Mamă!
Scârbos!
Dă-mi drumul!
Regreți că m-ai eliberat?
Eu îți sunt recunoscător.
Ce vorbești acolo?
Dar sunt și flămând
și mă voi ospăta
îndată ce o prind și pe cealaltă.
Pe cealaltă?
Hilda!
Mamă, sunt aici!
Hai, Crenguță!
Hilda?
Mamă! Ești bine?
Da, dar nu pot trece prin asta. Ai răbdare, te scot de acolo!
Și pe tine, băiete! Mă întorc imediat.
Ai grijă, chestia aia te urmărește!
Crenguță?
Crenguță, ce e aia?
Mamă!
Vin acum să te scot de acolo!
- Ai insigna de Siguranță cu Fierăstrăul? - Pe aia n-o am.
Hai! Să mergem!
Nu te mișca!
Ne prinde din urmă!
Urcă!
Mamă, hai!
Nu, hai odată!
- Da! - Da!
Ține-te bine!
E numai vina mea!
Chestia aia a zis că am eliberat-o. Nu știu cum!
Talismanele!
Ia volanul!
Mamă, ce faci?
A fost grozav! De unde ai știut ce să faci?
Mamele știu mereu ce să facă.
Hilda!
Nu mai pot să mă țin!
Nu-mi da drumul!
Niciodată!
Sunteți umane.
Prea umane ca să vă mănânc.
Zicem că e un compliment.
Mă mir că te-ai întors să mă trezești
cu acel cântec străvechi.
Ne-am mai întâlnit cumva?
Am încercat să te mănânc
când erai mică.
Mai mică decât ea.
Părinții tăi m-au întemnițat
pe fundul lacului.
Ești sigur? Eu nu-mi amintesc nimic.
Tu erai.
Și tu miroși cam la fel.
Dar important e că avem un gust groaznic. Nu uita asta!
Dacă nu sunteți de mâncare, putem fi prieteni.
Bine de știut! Dar ce ești? Dacă pot să întreb.
Sunt dintr-o vreme
când creaturile nu trebuiau să fie atât de clar
una sau alta.
Nu am un cuvânt pentru ceea ce sunt.
Pur și simplu sunt.
Dar cred că voi două înțelegeți cum e.
- Mi-a făcut plăcere! - Poate ție…
Dacă broasca-păianjen sau păianjenul-broscoi…
- Preferă să nu fie etichetat. - Bine. Dacă are dreptate,
părinții mei au făcut talismanele să mă apere.
Sunt foarte multe! Cred că te-au iubit mult.
Aș vrea să le păstrez.
Sper că e ultima dată când familia noastră are nevoie de ele!
- N-o să uit excursia asta cu tine! - E de bine sau de rău?
E de bine, sigur.
Îmi place noua noastră mașină! E imprevizibilă.
Ca să știi, nu e ceva dezirabil la o mașină.
Subtitrarea: Raluca Dimitriu