KAPITTEL 4: DEN LATTERMILDE HAVFYREN
Skulle vi ha redningsvest?
Jeg er flink til å ro.
Kvist stakk ham med hornene. "Au!"
Hør, Spurvespeidere.
I dag får dere alle muligheten til å vinne årets siste merke,
elvemerket for fiskefinnere.
-Ja. -Endelig!
Bra dag å være spurv på.
Dere må identifisere så mange fisk som mulig på turen.
Alle må danne grupper på fire.
Jacob, vil du være med oss?
-Izzy, kom. -Gabriel, her.
Men vi er bare tre. Har vi vært fire før?
Nei. Vi har alltid vært gode som trio.
Vi finner noen. Bra å utvide horisonten.
-Jeg vil padle. -Ja. God idé.
Jeg forstår ikke. Er ingen ledige?
Ingen vil bli sittende med De tre skrudde.
Hvem er De tre skrudde?
Vent, er det oss?
Hva er så skrudd med oss?
Dere driver alltid med skrudde ting. Det motsatte av normale.
Hva? Vi har hatt mange vanlige turer. Ikke sant?
Så klart. Det var den ene gangen da…
Hva med da…
Det er sant. Antall normale speiderturer er
på null.
Dere tre burde bli med i sirkuset.
Vårt ville rykte måtte innhente oss til slutt.
Det er min feil.
Dere var ikke skrudde før.
Gi deg. Vi valgte å være venn med deg, skrudd eller ei.
Likevel.
Vi skal vise dem.
I dag skal vi ha en helt vanlig elvetur. Vi takker nei til alle eventyr.
Heldigvis er det en plass.
Dere får Louise med på laget.
Ok. La oss begynne. Dere må jobbe for å få merket.
Hvem er Louise?
Hei.
Vi har ikke møttes. Vi er Frida, David og Hilda.
Velkommen.
Jeg har vært speider i et år. Jeg holder meg for meg selv.
Jeg er også stille av meg.
Er du redd for å ta en tur med De tre skrudde?
Hvem?
Perfekt.
Der er det en.
En lutefisk! Det er den sjuende.
For en fantastisk, vanlig dag.
Ikke kom nær.
Vi vil ikke bli slukt av malstrømmer eller sjøslanger.
-Nei. -Det skjer ikke.
Eller hva?
Nei. Sjøormer lever i havet.
Samme det. Dere treffer nok på en.
Ja.
Jeg lover at dette blir en helt vanlig tur.
Husk. Ingen omveier. Ingen magi. Ikke noe skrudd. Vi følger kartet.
Skal bli.
Å, fillern.
Kartet er vekk.
Hva?
-Hva? -Hvordan?
-Mente det ikke. -Noe galt?
-Nei! -Nei da.
Alt er helt normalt.
Vi må skynde oss etter de andre.
Hvilken vei for å unngå utrolige eventyr?
Lykkemynten kan hjelpe.
Jeg har øvd på å holde ting fast.
Det får stå til.
Hvor er vi?
Vi padler videre. Vi gjenkjenner noe snart.
Hva er galt?
Den sitter fast.
Unnskyld meg.
Jeg har den!
Hallo!
Er alt i orden her?
Ja. Vi fant visst en ny fisk.
Veldig vanlig.
Ikke spesiell.
Frekt. Kan jeg gå om bord?
Jeg vil vise dere noe flott.
Oi, den snakket.
Bare en vanlig fiskelyd.
Vi skulle kaste den uti igjen.
Ok. Jeg ville ikke bare vise noe flott.
Jeg trenger deres hjelp!
Ja. Den snakker faktisk.
Hjelp med hva?
En ond sjøslange er ute etter meg!
Jeg vet du lyver nå.
Hilda sa at vi ikke ville møte…
…en sjøslange!
Jøss.
Padle, folkens!
Det er ikke morsomt å bli spist av en sjøorm.
Dit! Den kan ikke følge oss inn på grunnere vann.
Det ser ikke trygt ut.
Vi har ikke noe valg. Hold fast!
Perfekt. Vi redder en galning.
Det virket.
Beklager, Louise.
Vi er tilbake på hoved-elven snart.
Jeg er ikke så sikker.
Fossefall!
Padle!
Er alle ok?
Perfekt, takket være dere.
La meg vise min takknemlighet.
Vi har ikke tid.
Vi må tilbake til de andre speiderne.
Hvordan kommer vi oss opp?
Vi må bære flåten gjennom skogen.
Tøv. Redderne mine må ikke gjennomgå slik lidelse.
Vi trenger ikke flere ideer fra ham.
Er du sikker?
Ta-da!
Inne i disse hulene er det mange tunneler.
Jeg kjenner dem ut og inn.
Jeg kan få dere tilbake til hoved-elven.
Vent nå litt.
Tror dere det er skummelt farvann?
Var det en vits?
Jeg vil ikke tyvlytte, men flåten er liten.
Det er sant.
Vent. Tidligere hørte du…
Min feil. Jeg mistet kartet.
Beklager. Lytter ennå.
Vi kan gå oss bort i skogen også.
Det er sant.
Og solen går snart ned.
Ok, havfyr. Vis oss veien.
Ja! Dere blir ikke skuffet, så sant jeg heter Eugene.
Heter du Eugene?
Det er overflatenavnet mitt. Du må ha gjeller for å si det ekte.
Greit, Eugene. Hva er det du syns er så morsomt?
Ikke oppmuntrende.
Vi har gått i en felle. Han spiser oss straks.
Enda verre. Han skal opptre.
Du ser, det er enkelt
Jeg underholder Jeg opptrådte for havets konge
Jeg øvde på et viktig show en dag
For å underholde hoffet og andre store
Et fiskegarn tok plutselig Dette multitalentet
Jeg ble fanget Jeg er ikke der jeg burde være
Underholde folkemengden på havets bunn
Fiskeren ba meg oppfylle et ønske
Jeg protesterte: "Jeg er ikke sånn
Sett meg ut i havet," sa jeg Men bønnen ble ignorert
Han holdt meg fanget og slapp meg ut her
Alene tenker jeg på min skjebne
En artist uten publikum Som en fisk på land
Fanget her i årevis
-Bare å vente… -Unnskyld meg?
-Eugene? -Vente
Skal dette pågå mye lenger?
Liker dere ikke showet?
Du hadde det tydeligvis gøy.
-Det er det viktige. -Selvfølgelig likte vi ikke showet.
Vi skulle ta en snarvei til elven.
Tilbakemelding er viktig. Jeg hører dere.
Jeg tar hensyn til det i neste opptreden,
som skal starte nå!
Men nå har jeg dere Se hva jeg kan gjøre
Dere kan ikke forstå dybden i mine evner Min komedie fanger
Dere blir svimle av å skifte gir
Fra å le dere i hjel til å gråte mer
Og jeg tar pusten fra dere Med en eneste velplassert pause
Jeg skal vise dere maritim moro
Jeg skal gi dere alt Hvis dere bare gir meg applaus
Dere har flaks For dere sitter fast i mudderet med meg
Den mest talentfulle fisken Fra havets bunn
Ja.
Hva syns dere? Som justeringene basert på kommentarene?
-Nei! -Nei?
Det er litt nedsettende. Hvilken del må justeres?
Det hele!
Du sa du skulle hjelpe oss tilbake til troppen,
men fanget oss i hulen og skremte stakkars Louise.
Er det slik du føler det, Louise?
Vel, jeg…
Hvis den slangen var en illusjon,
var den før også det.
Reddet vi livet ditt?
En underholder avslører aldri sine triks.
Jeg ville bare vise dere moro og få litt latter tilbake.
Er det så mye å be om?
Er det så viktig å underholde oss?
Du aner ikke.
Skuespillere som meg er naturlige givere.
Vi gir og gir, og dere…
Dere setter ikke pris på kunsten.
Ser du på dette som kunst?
Hør her.
Få oss til å le innen fem minutter, og vi blir gladelig her.
For alltid?
Ja. Men mislykkes du, må du la oss gå.
Jeg elsker utfordringer.
Greit. La oss gjøre det.
En oppvarmings-vits. Hva sa det ene havet til det andre?
Ingenting! De bare tok bølgen.
De bare tok bølgen.
Bra jobbet, David.
Greit. Jeg får vel ta frem det beste jeg har.
Skal dette være morsomt?
Hva skjedde deg, David?
Meg? Hva har skjedd med deg?
Vi klarer oss bra hittil. Å nei. Er det stemmen min?
Dette er ikke morsomt.
Har dere!
Å nei. Vi lo.
Og av så barnslig humor.
Ikke alle lo.
Greit. Dere vant over meg.
Ja!
Hurra!
Dere kan gå.
Louise.
-Hva? -Hæ?
Jeg måtte ikke få alle til å le for å fange alle.
Du lo. Du blir her.
Han har rett. Semantikk er viktig i slike situasjoner.
Sånn er det.
Louise må slippe å se middelmådige musikaler
fordi hun hang med De tre skrudde.
Skal du endelig si hva som er så morsomt?
Dere tror at Louise er så uskyldig.
Hva skal det bety? Hæ?
Gi vennene mine en sjanse til frihet.
Ellers?
Mislykkes vi, får du oss alle.
Jeg ler av de u-morsomme vitsene dine.
Louise, hva gjør du?
Vil du risikere friheten for disse tre?
Greit nok.
Velg riktig utgang.
Én fører til veien ut.
De andre fører til evigheten som mitt fangede publikum.
Hvordan skal vi velge den rette?
Vi tar et privat møte.
Han ler når noen skal til å gjøre noe han syns er teit.
Vi må bare late som at vi velger en utvei, og se reaksjonen.
Jøss. Hvordan la du merke til alt dette?
Jeg er stille og står litt på utsiden. Jeg ser det andre overser.
Ok, Louise. Vi tar ditt signal. Klar?
Hva?
De avslører meg og mitt uttrykksfulle ansikt.
Ok. De to siste.
Kanskje ikke den med tennene?
Se etter.
Ikke noe smil.
Da er det vel denne.
Hold dere fast.
Det er lureri.
Jeg vinner!
Å nei!
Oi!
Vi klarer dette! Alle sammen!
Hva?
Ja!
Hva?
Nei! Vent!
Vi klarte det!
På en måte.
Vi vet jo ikke veien.
Hjelper dette?
Hva?
Du tok kartet.
Dere tre gjør alltid noe vilt og uventet.
Jeg ville ha et eventyr med dere.
Så da jeg innså at dere ville gjøre dagen vår normal…
Du visste at vi var De tre skrudde.
Jeg prøvde å være kul.
Jeg trodde ikke alt skulle gå over styr.
Ingen fare.
Det går alltid over styr.
Er dere ikke sinte?
Nei, det er bare fint at noen setter pris på vår tendens til å være unormale.
Du kan bli vår fjerde skrudde venn.
Vi blir De skrudde fire!
Bilde av anledningen?
Eugene.
Vil dere virkelig ikke se flere show med meg?
Nei.
Ja, jeg ville fengsle dere for evig.
Beklager. Men prøv å få en elvekarpe til å le.
Veldig kjedelig publikum.
Jeg hadde fans i havet. Nå får jeg bare responsen…
Dra tilbake til havet, da.
Du hørte historien min. Jeg sitter fast her i labyrinten av vann.
Uventet å si dette, men hva er så morsomt?
Denne vann-labyrinten er bare en elv.
Og alle elver går til havet.
Vent. Virkelig?
Ja.
Jeg kan ikke geografi.
Dra sørover. Du kommer frem i morgen.
Og før du drar…
Ja.
Beklager igjen. Og farvel. Jeg håper dere tenker på meg.
Neppe.
Men vi bruker deg til å få fiskemerket.
Én oppmerksomhetssyk havfyr.
Vi bør vel dra tilbake.
Solen går ikke ned ennå.
Lete etter fler?
-Ja! -Kom igjen!
-Ta kartet. -Jeg vil ha merket.
Har noen snacks?
Louise, hva hvisket du til ham?
Underholdere avslører ikke triks.
Jeg ser ikke De tre skrudde. Hva tror du skjedde?
Forvandlet til frosker av en sulten tareheks.
Hva?
Den mest talentfulle fisken på havets bunn
Ja!
Tekst: Maria Schrattenholz