Gradski zatvor u Manili na Filipinima
jedan je od najnapučenijih zatvora na svijetu.
Vladin kontroverzni rat protiv droge
pogurnuo je broj zatvorenika na sam rub.
Bio sam u zatvoru zbog droge, ubojstva…
-Deset puta? -Da.
U ovaj je zatvor nagurano 5000 ljudi,
a namijenjen je za 1200.
Ne mogu vjerovati što vidim.
Iskreno, ostao sam bez teksta.
Uz samo jednog čuvara na 400 zatvorenika,
dijelove kaznionice vode zatvorske bande.
Ne želim da moja djeca budu žrtve tih ljudi.
Ja sam Raphael Rowe
i provest ću tjedan dana u ovom napučenom zatvoru
uz zloglasne kriminalne bande,
koje su prije samo šest mjeseci pomahnitale i poubijale suparnike.
Ono što sam vidio bilo je poput rata.
Nisam prvi put iza rešetaka.
U UK-u sam za ubojstvo koje nisam počinio
dobio kaznu doživotnog zatvora.
Dugih 12 godina dokazivao sam nevinost.
Sad putujem svijetom da otkrijem kakav je doista život
u nekim od najstrašnijih zatvora na svijetu.
Manila, Filipini.
Zemlju je zahvatila epidemija droge koja je dovela do kriminala i ratova bandi.
Ovo vam je sin?
Predsjednik Rodrigo Duterte došao je na vlast
nakon obećanja da će se pozabaviti s problemom droge
tako što će ubit proizvođače, dilere i korisnike.
Ako morate pucati, ubijte ih.
Idioti od boraca za ljudska prava žale se na ovo.
Večeras idem u raciju s jednom od postrojbi na bojišnici
koja nemilosrdno provodi predsjednikov rat protiv droge.
U sjedištu sam filipinske Agencije za suzbijanje droge.
Kao što vidite iza mene, operativci se spremaju za operaciju.
Meta im je potencijalni trgovac drogom.
Koliko je velik problem s drogom na Filipinima?
Prije mandata trenutnog predsjednika,
to je bio velik nacionalni problem.
Ali mislim da sad pobjeđujemo u tom ratu.
To smatrate ratom?
Da, to je rat. To je rat protiv čovječanstva,
Meta je u siromašnom naselju u istočnoj Manili.
-Dobro, krenite. -Idite.
-Hajde, nastavite, idemo! -Idite! Idemo!
Mislim da su stigli na odredište.
Osumnjičena je mlada trudnica s djetetom.
To nije moje!
Upravo su pronašli nešto.
Molim vas, smilujte mi se.
Čini se da je droga u malim paketima. Mislim da je to metamfetamin.
Ja ne dilam drogu.
Kristalni metamfetamin, snažan stimulant omiljena je droga mnogih Filipinaca.
Uzimaju ga da bi mogli duže raditi i preživjeti.
U potpunosti je uznemirena i ne prestaje plakati.
Jedina riječ koju mogu razaznati je "beba".
Sigurno zna da će joj oduzeti dijete.
Ova žena, za koju sumnjaju da je dilerica,
zna da je sudbina koja joj slijedi… zatvor.
Ova žena, kao i mnogi drugi koje svakodnevno hapse zbog droge,
bit će poslana u jedan od zatvor u Manili.
Ja idem u najgori od svih, Gradski zatvor u Manili,
gdje ću tjedan dana provesti kao zatvorenik.
Od dolaska na vlast 2016. g.,
vlada tvrdi da je Duterteov rat protiv droge
s ulice uklonio drogu u vrijednosti većoj od 500 milijuna dolara
i da je uhićeno više od 160 000 ljudi.
Ova je žestoka čistka
ionako prenapučene zatvore dovela do krajnjih granica.
Najviše me plaši činjenica da postoji samo jedan čuvar na 400 zatvorenika.
Kako zaštititi zatvorenike od prijetnje nasiljem?
Kažu da zatvorenici štite druge zatvorenike.
Ne znam što da očekujem kad uđem u ovaj zatvor.
Gradski zatvor u Manili izgrađen je za 1200 zatvorenika,
ali u njemu je sad natrpano njih gotovo 5000.
Ovdje?
-Ime? -Ja sam Raphael Rowe.
Prema meni. Dignite ruke. Ovako.
Prvi me put pretražuju na otvorenom. Čemu služi žig?
-Da te identificiram kao OLS. -OLS?
"Osobu lišenu slobode".
Ti me žigovi definiraju kao osobu lišenu slobode.
Desni kažiprst.
Uzimaju mi otiske prstiju.
Možete dalje.
Ovo je upečatljiva boja.
"Mijenjamo živote i izgrađujemo sigurniju naciju." Pitam se što to zapravo znači.
Nakon što su me unijeli u sustav,
predaju me zatvorenicima, a ne čuvarima, koji me vode u ćeliju.
Koja gomila. Toliko je ljudi u ovim žutim majicama kakvu i ja nosim. Kao u košnici.
Zatvor je prepun.
Ovdje nisu samo zatvorenici, već i obitelji u posjetu.
Šalju me u spavaonicu broj četiri,
gdje sve nove zatvorenike šalju na procjenu prije dodjele konačne ćelije.
Vode me gore u moje nove odaje.
Ne mogu vjerovati što vidim.
Iskreno, ostao sam bez teksta.
Ovaj prostor i količina ljudi natrpana ovdje…
Jer ovo je mjesto kronično prenapučeno.
Ovako što nikad još nisam vidio.
Izvoli.
Šalju me u stražnji dio ovog bloka, tu ću večeras spavati
i upoznati nove cimere.
-Kako si? Ja sam Raphael. -J.R. i…
-T.J. -T.J.? Raphael.
-Ading. -Ading.
Za što si osuđen i na koliko?
Zbog droge.
Koliku si kaznu dobio?
-Sedam mjeseci. -Jesi li već bio u zatvoru?
Prvi sam put ovdje.
Imaš li omiljenu drogu?
-Metamfetamin. -Da?
Završio si u zatvoru jer su te uhvatili da se drogiraš?
-Da. -Nisi je prodavao?
-Prodaješ li je? -Ne.
-Samo je koristiš? -Da.
Ne osjećam se kao u zatvoru. Osjećam se kao da sam u kavezu.
Možemo samo sjediti i trpjeti.
U ovoj prenapučenoj spavaonici ima 400 ljudi,
pa se nadam da će mi J.R. objasniti kako sve funkcionira.
Provedi me. Zanima me kako stvari funkcioniraju ovdje.
Da. Dobro. Može, idemo.
-Možemo ići kamo god želimo? -Da.
Kamo god pogledam, ima zatvorenika. Nema slobodnog prostora.
Ovo su pisana pravila za spavaonicu broj četiri.
Evo, ovdje piše da treba poštivati hijerarhiju u spavaonici broj četiri.
-Upravitelji zatvora. -Ne, zatvorenici.
Visoko pozicionirani.
-Da. -Dobro, u redu.
-Ovo su pisana pravila? -Tako je.
Koja su nepisana pravila?
Ako se sudarite s posjetiteljem,
dobit ćete 50 udaraca lopaticom.
-Čime? To je neki štap? -To je lopatica.
Misliš, ako se ovako sudarite?
-Da. -Slučajno?
Slučajno. Nitko te ništa neće pitati.
Dobro, 50?
Ovakvim komadom drveta.
Tuku te po stražnjim nogama. Koliko jako?
Dobro.
-Pedeset? -Pedeset.
-Kazne te zatvorenici? -Da.
Osjetio sam ovo.
Zadivljujuće je što ne samo da zatvorenici pišu pravila
već oni i kažnjavaju prijestupnike.
U 22 h zaključavaju nas do jutra,
u spavaonici smo poput sardina.
Kako bismo spavali u prostoru koji nije dovoljno velik za sve ljude
ljude koji su ovdje?
Lezi.
Samo tako spavaju.
Ovako.
-Zašto si tako prebacio nogu? -Radi prostora…
Da bi preživio ovdje, moraš se naučiti slagati s drugima.
Šokiran sam ovom situacijom
i činjenicom da je zatvorenici prihvaćaju.
"Moramo preživjeti", kažu.
"Nemamo izbora", kažu.
I to je jebena istina.
Dovoljno je da dvojica kažu: "Dosta mi je,
Neću ovo trpjeti. Moramo se pobuniti
jer nas ne bi smjeli ovako tretirati, neovisno o našim zločinima."
To mi smeta.
DRUGI DAN
Drugi mi je dan u jednom od najnapučenijih zatvora na svijetu.
Odmah sam dobio zadatak da metem.
Ekipu čine pripadnici zatvorske LGBTQ zajednice.
koji su odlučili raditi zajedno.
LGBT zajednica!
-Bok. -Bok. Ja sam Raphael.
-Rekli su mi… -Akashi.
-Kako se zoveš? -Akashi.
Akashi.
Akashi, danas moram raditi s tobom i tvojom skupinom čistača.
Pokaži mi kako.
-Dobro. -Samo meteš.
-Metem… Sam? S kim? -Samo meti.
-Donde? -Druge cure, formirajte red.
Meti pod.
Pometi pod.
Koliko si ovdje?
-Tri mjeseca. Nije loše. -Zbog čega?
Bavim se drogom.
Jesi li osuđen ili si u pritvoru?
-Prvo nas osude. -Tako je.
Prvo nas osude.
-I ti si osuđen? -Da.
-Koliko dugo?
Dvije godine.
-Ovdje si dvije godine? -Da.
Tko ti je partner?
-Ovo mi je… -Vi ste partneri?
Kao i ja, samouvjerena ljepota sa srcem.
-Da. -Ovako.
Kome da vratim ovo?
Hvala.
Sad se nalazim sa savjetnicom Hannom Nario-Lopez.
Novi sam zatvorenik pa odlučuje u koju će me spavaonicu staviti do izvršenja kazne.
Bok. Hej, Raphaele. Ja sam Hannah.
Prvo me ispituje o mojoj obitelji.
Želim znati više o tvojoj obitelji.
Jesu li te roditelji odgojili? Kakav ti je odnos s braćom i sestrama?
Odgojili su me roditelji. Imam braću i sestre
i naš je odnos veoma zdrav i dobar.
-Znaju li da si ovdje? -Znaju.
Odgovaraju li zatvorenici inače na ovakve upite?
Ipak je ovo zadiranje u njihovu povijest
i mogli bi… postati defenzivni.
Razumijemo to.
Zato ih pitamo o iskustvima iz prošlosti,
stupnju obrazovanja,
problemima s drogom.
Ovi bi podaci trebali omogućiti zatvoru da mi odredi odgovarajuću rehabilitaciju.
S obzirom na to da je zatvor prenapučen,
kako mogu znati da mi možete pružiti sve što vas tražim?
Trudimo se pozvati vanjsku pomoć.
To je jedan od problema jer nam ozbiljno nedostaje policajaca i…
oni se oslanjaju na zajedničko upravljanje
i na razumijevanje koje imamo
s OLS-ima.
Dakle, zatvorenici imaju kontrolu nad drugim zatvorenicima?
To je zajedničko upravljanje?
Neću to nazvati kontrolom. Više je riječ o odgovornosti.
Svaka spavaonica ima mayoresa,
ili vođu bande, vođu pangkata.
Ali na Filipinima pangkat ili banda
zapravo je pozitivna primjena alternativne strukture upravljanja.
Mayores se brine da svi poštuju pravila zatvora.
Ali zatvorenici to mogu zloupotrijebiti.
-Da. -Dajete im moć…
Nećemo to poreći. Ali što sad možemo?
Suradnja između zatvorenika i policajca vrlo je važna
jer nam nedostaje osoblja i čim zatvorenik, OLS,
napravi nered…
-To može dovesti do većeg problema. -Tako je.
To me šokiralo.
Nikad nisam čuo da se zatvor oslanja na zatvorenike da kontroliraju jedni druge.
Tradicionalne bande imaju hijerarhiju:
narko-bosa, dona, glavnog gangstera.
Svi su preostali činovi ispod njih.
Pitam se jesu li ovo ovdje
tradicionalni mentalitet i kultura bande
ili se događa nešto u potpunosti drugo.
Nakon što završe sa svakodnevnim poslovima,
zatvorenici se mogu slobodno družiti i zarađivati novac za potrepštine
poput dodatne hrane da bi preživjeli. Neki su mali poduzetnici.
Čini se da prodaju sve i svašta.
Čak se i ova odjeća na tlu prodaje.
Prodaju komade ugljena,
to im valjda treba za kuhanje.
Kako su zatvori prenatrpani nakon lavine osuđenih zbog droge,
većina od 5000 zatvorenika ovdje je zapravo samo u pritvoru.
Mnogi će odslužiti godine prije nego što dođu na sud.
Hans je jedan od ljudi optuženih za premlaćivanje kolege
u ritualu inicijacije koji je pošao po zlu.
-Prije pritvora bio sam student prava. -Aha.
-Većinu si vremena u ovoj… -Da.
-Koliko si dugo u ovoj spavaonici? -Dvije godine.
Dvije godine?
-Dakle, nisi osuđen. -Ne.
-Nedužan sam. -Zašto se tvoje suđenje nije održalo?
Naš se slučaj zapravo provodi znatno brže od običnih slučajeva.
Dvije godine nisu brzo.
Posljednji mayores bio je ovdje 14 g.
Na kraju je oslobođen.
-Proveo je 14 godina u zatvoru. -Da.
-Vjeruje li ti obitelj da nisi umiješan? -Da. Posjećuju me gotovo svakog vikenda.
Dođu ovamo i posjete me. Donose hranu,
pa bar mogu kušati hranu izvan zatvora.
-Jesi li dio neke bande? -Ne.
Označili su me kao quernu.
Kad kažete da je OLS querna…
Querna je netko tko nije u bandi.
Dobro.
Koje su koristi od bande?
Imaš sustav podrške.
Ali mislim da meni ne treba podrška bande.
Oni kojima obitelj ne donosi hranu i novac,
-oni to dobivaju od kolega iz bande? -Da.
To je kao da se pridružiš nekoj zajednici.
Unutar bande… Kako da to kažem?
Imaju svoja vlastita sredstva.
Imaju vlastite programe i projekte.
Što se očekuje od članova bande?
-Rade li neke stvari zauzvrat? -Da.
Banda ima svoju Magna Cartu.
Imaju vlastita pravila.
Ako slijediš ta pravila, dobit ćeš poticaje.
Ako ne, slijedi ti disciplinska mjera.
Koja je najgora disciplinska mjera?
-Smijem li to reći? -To ovisi o tebi.
Dobro, prema onomu što sam vidio, pretuku ih.
Ako je član tvoje bande
napravio nešto loše članu druge bande,
pokreće se disciplinska mjera…
Sami ga discipliniraju, umjesto sukoba između bandi.
Tako se onda zapravo održava mir u zatvoru.
U redu.
Hans ima sreće.
Ima novca pa se ne mora oslanjati na podršku bandi.
Ali sve što sam zasad čuo ukazuje na činjenicu
da u zatvoru glavnu riječ vode bande, a ne čuvari.
Sutra me premještaju u novi blok.
Nervozan sam, ne znam što me čeka.
Danas je dan selidbe.
Prebacuju nas u ćelije u kojima ćemo odslužiti ostatak kazne.
-Kako si? -Kako si?
Čekaju li svi da im čuvari kažu kamo idu?
Da.
Imam simbol bande Bahala Na,
u redu je ako odem u spavaonicu bande Bahala Na.
Nadaš se da ideš tamo?
Da. Poznajem mnogo ljudi iz te bande. Mnogi su mi prijatelji iz djetinjstva.
-Kad si prvi put postao član bande? -Kad me su me ulovili, 20. siječnja,
Vidio sam zarobljenika u postaji.
Poznavao sam ga. Bio mi je susjed.
Da bih dobio povlastice u zatvoru, pridružio sam se bandi.
-Da bi pazili na tebe? -Da.
Što moraš učiniti zauzvrat?
Kad mi dođu posjetitelji…
Hranu i novac koje dobijem dajem njima.
Bahala Na jedna je od četiri velike bande na Filipinima,
djeluje unutar i izvan zatvora.
Iako im se J.R. možda pridružio radi zaštite,
nije sigurno da će završiti u spavaonici koju kontroliraju.
Ponesite svoje stvari.
Desna ruka na desno rame. Samo ih prati.
Zatvorske vlasti odlučuju u koje će ćelije zatvorenici biti poslani.
Ali u nove nas spavaonice vode šefovi bandi, tzv. mayoresi.
Sjednite. Poredajte se.
Sjedni ovdje.
-Spavaonica broj osam, Raphael Rowe. Rowe? -Da.
Cordero. Cordero!
Dodijeljena mi je spavaonica broj osam, koju vodi banda Bahala Na,
ali čini se da J.R. ne ide tamo.
Vidi mu se zabrinutost na licu što ga još nisu prozvali.
Ne ideš u spavaonicu broj osam? Nije te prozvao?
-Mislim da nije. -Ne?
-Ne znam. -U redu.
-Sretno. -I tebi.
Hajde, idemo.
Vode me u spavaonicu broj osam, dom zloglasne bande Bahala Na,
koja se, ironično, bavi trgovinom drogom zbog koje su mnogi ovdje.
Unutra vođa bande nama novima objašnjava pravila.
Druže, što je jedino što tražimo od tebe?
Ponašaj se kao osoba, da ne bi bilo problema.
Budete li imali kakvih problema s bilo kime,
recite meni, ja sam mayores.
Mi ćemo nešto poduzeti.
Razumijete li, zatvorenici? Ovdje je su najvažniji ljubav i bratstvo.
Nikad još nisam ovo vidio.
Dobili su odgovornost da kontroliraju jedni druge.
Stalno govore o poštovanju i disciplini, to je nešto što su sami smislili.
U ovoj spavaonici nema zatvorskih čuvara.
Pravila kažu: "Mi smo bratstvo,
a ovo mjesto vodi banda."
Nisam ni imao priliku razgledati novu ćeliju,
Arsenio mi je odmah dao posla.
Bok, dobra večer, zovem se Roger.
Možeš li mi pomoći u kuhinji?
U redu. Pridružit ću se Rogerovom timu kuhinjskih pomoćnika.
Triput na dan iz središnje zatvorske kuhinje donose hranu u spavaonicu.
Ja sam zadužen za rižu. Postoji strogo ograničenje po porciji.
Računaj 300 g po osobi.
Tristo grama. I što još?
Za ručak…
-Riža i jedan komad piletine. -Dobro.
Možeš li…
Naravno, ja dižem teške stvari.
Kvragu, ovo je baš teško.
Nosimo hranu za sve zatvorenike u spavaonici.
Dok sam nosio rižu, jedino o čemu sam razmišljao
jest da ću se spotaknuti i da će svi ostati gladni. Bio sam nervozan. Užas.
Postoji li budžet za kuhanje?
Iznosi 75 pesosa po osobi.
-Dakle, dolar i 20 centi po osobi dnevno. -Dnevno.
S tako malo hrane, a toliko muškaraca,
pažljivo važemo porcije
da se ne bi dogodilo da netko ne dobije svoj dio.
-Previše je. -Tristo grama.
-Dobro. -U redu.
Gdje je povrće?
-Chop suey. -Gdje? Dobro.
-Nema na čemu. -Hvala.
-Hvala, prijatelju. -U redu je.
Riža je podijeljena pa se pridružujem mayoresu Arseniju.
kako bih saznao je li istina da je glavna njegova banda, a ne čuvari.
Kako ovo funkcionira?
Ovdje nema čuvara.
Disciplina postoji jer se svi pridržavaju pravila.
Vođe bandi moraju slušati mene.
Pravila i propise u ovoj spavaonici.
-A ako to ne učine? -Dajemo im sankcije.
Imamo puno sankcija, poput čišćenja,
od jutra do večeri.
Ako ne poštuju pravila, bit će sankcionirani.
Ako ne slušaju…
možemo ih odvesti u Ured uprave zatvora.
Dobro.
I…
Oni će to riješiti. Oni će... Disciplinirat će tu osobu.
No bande nisu poznate po tome da su dobre prema kršiteljima pravila.
Drugi se zatvorenici boje vođa bandi zbog nasilja.
Možda je tako bilo u prošlosti.
Pomažemo jedni drugima,
osobito kad postoji mržnja ili problem s obitelji.
Možemo im i financijski pomoći.
Čak i vani, naši zatvorenici ili članovi bande…
Oni nam pomažu.
Počinjem otkrivati da je kontekst bande ovdje drukčiji.
U ovim spavaonicama nema čuvara
koji nadziru ili discipliniraju zatvorenike.
Oni to čine sami.
Ali baš zbog te kontrole,
zatvorenici se nemaju gdje sakriti.
Dapače, to im je teže nego kad bi imali čuvare.
Sutra želim saznati
što za prosječnog zatvorenika znači ova vladavina bandi.
Skoro su 22 h, vrijeme je da se vratim u ćeliju.
Kao i u prvoj spavaonici,
svi koji nemaju novac i čin da zakupe prostor spavaju na podu.
Mogu li ovdje sjesti? Janard je noćni čuvar.
Radi ovaj posao za Arsenija jer nema novca da plati bandi.
Mogu li ljudi spavati gdje žele
ili svatko ima svoj prostor i spava u njemu?
Ja sam taj koji o tome odlučuje.
Ima li na podu mjesta za novu osobu?
Ima nešto mjesta.
Čini se da svaki centimetar prostora zauzima netko tko spava na podu,
ali ti ne spavaš na podu.
Ja pazim na ljude i stvari.
Pazim da su svi i sve na sigurnom
u slučaju nužde.
Kakve stvari vidiš noću, što se događa, a da se ne smije dogoditi?
Ponekad stvari nestanu
ili ljudima ponestane prostora za spavanje.
Ne mogu vjerovati svojim očima.
Ovo je nevjerojatno.
Apsolutno svaki centimetar ovog prostora, kat, pod, svaki kut,
sve je prepuno odraslih muškaraca koji se stišću jedni uz druge, kao sardine,
da bi zaspali.
Bolje je nego u spavaonici broj četiri, ali i dalje je jako klaustrofobično.
Jednostavne stvari koje uzimamo zdravo za gotovo
oduzete su ovim ljudima,
a osobito ona najvažnija: privatnost.
ČETVRTI DAN
Ovo je moj prvi puni dan u spavaonici bande Bahala Na.
Čudim se koliko je ovo mjesto organizirano
s obzirom na to da ga vode sami zatvorenici.
No zanima me kako je običnim zatvorenicima
koji žive pod kontrolom bande.
Jedan se zatvorenik ponudio da me provede.
-Bok. Raphael. Kako se zoveš? -Jin Ragan.
Jin Ragan.
Koliko si dugo ondje?
-Osam mjeseci? Devet mjeseci. -Devet mjeseci.
-Je li ti prvi put? -Nije.
Ne. Bio si i prije?
-Ja sam… Deset puta. -Deset si puta bio u zatvoru?
-Da. -Zašto?
Jer… Prvo zbog ubojstva.
-Već si bio u zatvoru zbog ubojstva? -Drugi put zbog pljačke.
Treći i četvrti put zbog droge.
Peti zbog pljačke.
Sve se vrti oko droge.
Koga si ubio?
Dva člana bande.
Neprijatelje?
Iz neprijateljske bande. Iz automobila.
Jin mi želi pokazati što novcem i činom mogu kupiti u ovoj spavaonici,
počevši od odaja šefa bande.
Ovo je mayoresova soba.
Mogu li je vidjeti?
On nam je poput oca, zadužen je za bandu.
Ovo je najbolje što sam vidio u čitavom zatvoru.
Ovo je palača.
Ima vlastiti televizor,
dovoljno prostora za bračni krevet.
Jako je dobro nagrađen. Zašto ovo ima on i nitko drugi?
Odabran je jer je dobar prijatelj. Nikad nije odustao od nas.
On je naš izbor. Mi smo glasali za njega.
A pouzdani poručnici bande također su nagrađeni
mnogo boljim ćelijama od ostalih zatvorenika.
Ovo zovemo kubol. Ove ćelije su samo za deset osoba.
Kako se zasluži ova soba?
Dobije se od šefa bande.
Bok.
Budući da u zatvoru nema dovoljno osoblja,
banda organizira tečajeve za svoje članove.
-Ovdje? -To je radna soba.
Oni koji ne znaju čitati i pisati
pohađaju tečajeve koje ovdje drže zatvorenici.
Suzuki je zvijezda spavaonice broj osam, drugi su ga naučili čitati i pisati.
-Jedan od poznatih repera u zatvoru. -Dobro.
Mnogi kažu da je zatvor pakao Zatvorenici su zločesti, samo bih plakao
To je bolno, Teško je prihvatiti
Poput noćne more Kojoj uvijek moraš se vratiti
Bravo.
Naučio sam čitati i pisati uz pomoć drugih zatvorenika.
Koliko si dugo u ovom zatvoru?
Često sam ovdje. Sad već mjesec dana.
Zvučiš kao da uživaš vraćati se.
Kad si na slobodi, na odmoru si. Zatvor je pravi dom.
Tužno je čuti da to kažeš, da je zatvor tvoja kuća.
Zasigurno vani možeš imati bolji život.
Nitko nam ne pomaže. Moja obitelj nema novca. Žena isto.
Kako ovdje zarađuješ? Zarađuješ li?
Da, dajem zaloge drugima.
Zarađuješ li dobro od toga?
Zna biti frustrirajuće jer ti ljudi nekad ne mogu vratiti novac.
Što se onda dogodi?
Ništa ne možeš. Ako im naudiš, imat ćeš problema.
Hvala ti na pjesmi, bila je odlična.
Drago mi je što smo se upoznali, ali bolje iskoristi tu vještinu vani.
Ne mogu to obećati.
Šokirao sam se i rastužio.
Suzuki zatvor smatra domom.
Ali ne može se snaći ovdje.
Ipak, ponosan je što je ovdje naučio čitati i pisati.
Izaći će s vještinom koju prije nije imao.
To je najvažnija stvar.
Svi surađuju da bi preživjeli.
Da bi se obrazovali.
To je veoma impresivno.
PETI DAN
Unatoč prividnoj mirnoći u zatvoru,
banda Bahala Na jedna je od nekoliko suparničkih bandi ovdje.
Kao i svugdje u svijetu,
kad se bande sukobe, izbije nasilje.
Prije šest mjeseci izbio je rat između dvije suparničke bande u ovom zatvoru.
Ozlijeđena su 32 zatvorenika,
a banda Sputnik ubila je dvojicu iz bande BCJ.
Ja sam Raphael. Kako si?
-Ti si iz bande BCJ? -Da.
Dva člana Ryanove bande BCJ
ubili su članovi bande Sputnik u neredima.
-Ovo je Sputnik. -Borba se dogodila ovdje.
-Sad je sve u redu. -Jest.
Ponekad postane intenzivno, ali to odmah ispravimo.
-Što kad zatvorenici postanu agresivni? -Komuniciramo.
Razgovaramo o problemu i pokušamo ga riješiti.
Dobro. Upoznaj me s vašim mayoresom.
Ryan me pozvao na redoviti sastanak
s vođama bandi Sputnik, Ferdijem i Jonathanom.
Što mi možete reći o onome što se dogodilo tog dana?
Ono što sam vidio bilo je poput rata. Nisam mogao zaustaviti drugove.
Je li se banda BCJ osvetila za smrt dvojice svojih članova?
Ne, više ne.
Kad se to dogodilo, pobrinuli smo se za potrebe mrtvih,
za troškove pogreba i bdjenja.
Više ne postoje grupe. Svi smo braća. Naučili smo lekciju.
Razgovaramo i o najmanjim problemima. Rješavamo sve nesporazume.
Odgovorni su za drugove, rješavaju probleme. To vrijedi i za nas.
Hvala vam na ovome.
Smrt dvojice zatvorenika oštar je podsjetnik
da ovo i ovi uvjeti…
imaju promjenjivu tendenciju,
da je prijetnja uvijek prisutna i stvarna,
da se ono što se dogodilo, kad su dvojica izgubila živote,
može ponoviti.
Popodne se opet družim s čuvarom Jinom.
Jedan od problema prenapučenosti
jest što zatvorenici nemaju mjesta da se ispušu.
Ali banda Bahala Na ima rješenje za to.
Svakoga tjedna organiziraju vježbanje za čitavi blok.
Pljesak!
Pljesak! Hajde.
Uživate li?
-Da! -Jeste li sretni?
Da!
Nikad nisam vidio zatvorskog čuvara kako pleše na dužnosti.
-Jeste li sretni? -Da!
Dobro.
Više!
Ja više ne mogu. Krepan sam.
Živjela filipinska zajednica!
Ovo nam pomaže da zaboravimo probleme.
Zumba nas inspirira i sprečava nas da se brinemo zbog obitelji
i razmišljamo o voljenima.
Drago mi je što te opet vidim.
Ovakva mjesta često znaju biti napeta i depresivna,
nevjerojatno je što malo glazbe, atmosfere
i malo participacije mogu postići.
Stvara se mnogo manje nestabilno okruženje.
ŠESTI DAN
Šesti mi je dan u jednom od najnapučenijih zatvora na svijetu.
Mijenjam strane i pridružujem se stražarima.
Pretraživat ću blok ćelija s višim časnikom Hakabeom
i šefom osiguranja, inspektorom Malamatom.
Što se nadate pronaći?
Ilegalnu robu i drogu.
U većini zatvora postoji pristup zajedničkog upravljanja.
Vrijedi li to i za ovakve pretrage?
Mi zapravo osnažujemo vođe ćelija
da bi postali naši partneri u zajedničkom upravljanju,
da bi upravljali čitavom ćelijom.
Nadesno!
Osoblja je toliko malo da obučavaju zatvorenike
da im pomognu sigurno pretražiti spavaonice.
Danas naši regruti provode pretragu spavaonice.
Djeluju vrlo militaristički.
Zatvorenicima je ovo sigurno znak upozorenja,
kad vide ovu formaciju čuvara
u crnim majicama i vojničkim hlačicama kako im ulaze u spavaonice.
Znaju da se sprema pretraga.
Prvo se zatvorenicima naređuje da izađu.
Pretražuju zatvorenike prije nego ih izvedu
kako bi bili sigurni da ne iznose zabranjenu robu.
Nevjerojatno, zatvorski čuvari traže šefa bande, T-ja,
dopuštenje da pretraže spavaonicu.
Čini se da dijele odgovornost o zabrani ilegalnih sredstava.
Događa li se često
da čuvari pretražuju spavaonicu?
Obično dva do tri puta mjesečno.
Upravitelj je rekao nama mayoresima
da sredimo sobe.
Svi su mayoresi odgovorni da zatvor bude mjesto bez droge.
Što ti i zatvorenici mislite o tome?
Nervozan sam, možda nešto pronađu.
Kako to misliš?
Ja sam u opasnosti. Ja sam mayores,
to je moja odgovornost. Moraju me slušati. U suprotnom, predajem ih čuvarima.
Pretraga je gotova, a čuvari pregledavaju ulov.
Ovaj je zatvor nevjerojatan,
vođe bandi paze da u zatvoru nema droge, a ne čuvari.
-Ovo je plijen iz potrage. -Da.
Što je ovdje najozbiljniji primjer ilegalne robe?
-Ova olovka. -Olovke su zabranjene?
Da, mogu ubosti nekoga njima.
Shvaćam.
Tako da…
Olovka se smatra opasnim oružjem?
Može se upotrijebiti kao smrtonosno oružje.
-Ali ovo… Smijem li to uzeti? -Da.
Ovo je opasnije od olovke.
-Da, i to je opasno. -U redu.
Ovakve su pretrage uobičajene u zatvorima diljem svijeta.
Razgovarao sam s vođom spavaonice,
rekao je da on i tim sami provode pretrage.
To je nečuveno.
Više su ga brinule posljedice ako nešto pronađu,
i za njega i za spavaonicu.
Mnogo je toga na kocki za vođe poput T-ja.
Pogriješi li, čuvari će ga zamijeniti,
što znači da će izgubiti povlastice koje dolaze s činom.
Unatoč ozbiljnom nedostatku novca,
u zatvoru se održavaju rehabilitacijski tečajevi
kako bi se zatvorenici prestali baviti prodajom droge.
-Kako si? -Dobro.
Ovaj tečaj nadzire čuvar Achapero.
Ovo je program preživljavanja.
Uče masirati.
Kad izađu iz zatvora,
imat će izvor dodatne zarade.
Postat će produktivni građani koji poštuju zakone.
Prvo sjedni.
-Dobro. -I skini majicu.
Skidam majicu.
-Ovo je hladan pritisak. -Osjećaš nešto poput čvora.
-Koliko dugo ovo radiš? -Pet dana.
Koliko si dugo u zatvoru?
-Gotovo godinu dana. -Godinu dana.
-Za što si optužen? -Posjedovanje droge.
Koje točno?
-Shabua. -To je metamfetamin.
Zašto ti se to dogodilo?
Zbog kvote.
Navodno policija na Filipinima
svakoga dana mora uhititi određeni broj ljudi za posjedovanje droge,
zbog čega korumpirani policajci znaju smjestiti nevinima.
Zaustavila nas je policija. Vozili smo motocikle.
-Jeste li imali drogu? -Ne.
Ništa nismo imali, podmetnuli su nam je.
Kad su me uhitili, rekli su: "Samo priznaj,
dobit ćeš samo šest mjeseci."
Dakle, nedužne ljude poput vas strpali su u zatvor?
Da. To se dogodilo mnogima od nas.
Možemo se ljutiti što smo ovdje, ali moramo to prihvatiti.
-Misliš da će ti ovo pružiti novu priliku? -Da.
Ovo će mi dobro doći i u drugoj zemlji.
Još samo puder.
To je bilo odlično. Dobro učiš.
Ako ti je priča istinita, to je tužno. To mi je žao čuti.
-Sretno, hvala na masaži. -Hvala.
Ako policija uistinu podmeće drogu ljudima
da bi ispunila kvotu, kako kaže Edison,
onda nije ni čudo da je zatvor napučen.
Ovakva dobronamjerna rehabilitacija
teško da će imati neki utjecaj na prenapučenost.
Sutra izlazim.
Tisuće drugih ne izlaze.
SEDMI DAN
Zadnji mi je dan u Gradskom zatvoru u Manili.
Uz toliku prenapučenost i nedostatak resursa,
želim shvatiti kakva budućnost čeka ovaj zatvor.
-Upravitelju Latoza. -Zdravo.
Sastajem se s upraviteljem zatvora, Latozom.
Nakon svega što sam vidio, očito je da imate problem s prenapučenošću.
Idealno bismo ovdje trebali imati najviše 1200 ljudi.
Ali sad ih imamo gotovo 5000. To nam je izazov.
Sedamdeset i dva posto zatvorenika optuženo je za drogu.
Četrdeset do pedeset posto ponovni su prijestupnici, a to je velik problem
jer kad ljudi koji nemaju osjećaj za obitelj izađu,
misle: "Bolje mi je da počinim zločin, nemam od čega živjeti.
Mogu počiniti zločin jer kad me uhvate, vraćam se u zatvor.
Obitelj mi je ondje, unutra imam bandu."
To je začarani krug ljudi koji idu u zatvor.
-To je žalosno stanje. -Tužno je… Da.
Zajedničko upravljanje često se spominje u zatvoru.
Kako je došlo do toga i zašto je to potrebno?
Koncept zajedničkog upravljanja u zatvoru
samo je strategija suočavanja s nedostatkom resursa.
Nismo imali osoblje koje bi upravljalo spavaonicama.
Imamo 14 spavaonica.
Ako u spavaonice stavimo osoblje,
nećemo imati nikoga na tornjevima.
Što ako preskoče ogradu i pobjegnu?
Zašto se onda bavite ovim poslom u tako ekstremnim uvjetima?
Na kraju dana, svi smo mi ljudi.
I ti ljudi su ponekad vani žrtve društvenih nepravdi.
Ovo je moj doprinos…
Želim pomoći tim ljudima da si poboljšaju život,
da se promijene nabolje…
Da se razviju pa da kad izađu iz zatvora…
neće počiniti zločin.
Ne želim da moja djeca budu žrtve tih ljudi.
Puno vam hvala, ovo je bilo jako zanimljivo.
-Sretno s ovim što radite. -Hvala.
Očito je da upravitelj želi učiniti više,
ali s obzirom na broj zatvorenika i ograničen budžet,
zatvor je jednostavno nemoćan.
Ovo je kraj mog boravka u zatvoru u Manili
i jasno mi je da su predsjednik Duterte
i beskompromisni rat njegove vlade protiv droge
dodatno pridonijeli prenapučenosti
u jednom od najnatrpanijih, najmanje financiranih
i najprimitivnijih zatvora koje sam ikad vidio.
Unatoč tome, upravljačke bande i populacija zatvorenika
čini se da se dobro nose s pristupom zajedničkog upravljanja.
Da bi se uvjeti poboljšali, a rehabilitacija uspjela,
ovom mjestu očajnički trebaju ulaganja i resursi.
Prijevod titlova: Marko Mravunac