NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Nuukin suljettu vankila, Grönlanti.
Se avattiin vain neljä kuukautta sitten. Siellä on maan vaarallisimpia rikollisia.
Se kiihtyi nopeasti.
Päätin tappaa hänet.
Ennen Grönlannin pahimmat rikolliset lähetettiin vankilaan Tanskaan,
sen entiseen siirtomaavaltaan.
Nyt he suorittavat ensi kertaa tuomionsa -
Grönlannin ensimmäisessä suljetussa vankilassa.
Tuntuuko se rangaistukselta?
Se on kuin hotelli.
Se on rohkea ja inhimillinen koe.
Tilanne ei parane,
jos vain lukitsemme ihmiset selleihin.
Mutta voivatko tiiviin yhteisön -
vartijat vahtia maan vaarallisimpia rikollisia,
joiden kanssa he kasvoivat?
He pelkäävät vankeja.
Pelkäätkö vartijoita?
Mikä naurattaa?
Olen Raphael Rowe.
Vietän viikon tässä suljetussa vankilassa.
En ole ensimmäistä kertaa kalterien takana.
Minut tuomittiin Isossa-Britanniassa murhasta, jota en tehnyt,
ja sain elinkautisen tuomion ilman ehdonalaista.
Taistelin 12 pitkää vuotta puhdistaakseni nimeni.
Nyt matkustan ympäri maailmaa selvittämässä, millaista elämä on -
maailman kovimmissa vankiloissa.
Grönlanti on maailman suurin saari.
Silti siellä asuu vain 57 000 ihmistä.
Kauneudestaan huolimatta arktisella maalla on synkkä menneisyys.
Tanskan siirtomaavallan alla -
maan perinteiset metsästysyhteisöt -
ahdettiin kaupunkeihin,
mikä tuhosi heidän elämäntapansa ja aiheutti monia sosiaalisia ongelmia.
Nykyään Grönlannissa on yksi -
pahimmista väkivalta- ja seksirikostilastoista maailmassa.
Murhia tehdään kaksi kertaa Amerikkaa enemmän.
Silti koko maassa on vain 148 poliisia.
Olen Nuukissa, pienessä yhteisössä,
jossa kaikki tuntevat toisensa.
Lähden poliisin mukaan partioimaan tätä tiivistä yhteisöä.
Haluan selvittää, millaista on valvoa lakia,
kun useimmat ihmiset ovat tuttuja.
Hyvänen aika.
Saimme juuri raportin pahoinpitelystä.
Hänet tunnistaa selvästi lakista huolimatta.
Tunnemme hänet ja pidätämme hänet.
Poliisi lähtee etsimään pahoinpitelijää.
Mitä ainutkertaista poliisin työssä on Grönlannissa?
Tunnemme lähes kaikki.
Kävittekö koulua heidän kanssaan?
Joskus. Se on mahdollista.
Joskus on hyvä tuntea ihmiset, koska heille on helpompi puhua -
ja heitä on helpompi rauhoitella, kun he tuntevat pidättäjänsä -
tai jututtajan.
Poliisin pitää löytää hyökkääjä.
Pienessä yhteisössä se ei vie kauaa.
Kun hänet saadaan kiinni, hän voi joutua vankilaan.
Tähän saakka Grönlannissa ei ole ollut suljettua vankilaa.
Väkivaltarikolliset lähetettiin Tanskaan.
Nyt on. Ihmiset, jotka tekevät väkivaltarikoksia,
voivat joutua Grönlannin pääkaupungin, Nuukin, vankilaan.
Vietän viikon tässä nykyaikaisessa vankilassa.
Se avattiin vain neljä kuukautta sitten, ja siellä ovat maan vaarallisimmat vangit.
Tänne Grönlantiin on tehty uusi vankila,
koska heistä grönlantilaisvankien -
pitäisi kärsiä rangaistuksensa omassa maassaan ja yhteisössään.
Se on iso riski.
Onko maa, jossa vartijat ja vangit kasvoivat samassa yhteisössä,
valmis vahtimaan väkivaltaisimpia rikollisiaan?
Näen vain kiviä ja lunta.
Ja meren. Se on kaunis.
Se muistuttaa siitä, mikä heiltä jää välistä.
Varsinkin niiltä, joilla on pitkät tuomiot.
Siinä vankila on.
Nyt se alkaa.
Sydämeni jyskyttää. Olen vähän hermona, koska en tiedä, mitä odottaa.
Sisällä on pahoja rikollisia.
Useimmat vartijat ovat paikallisia -
ja vastavalmistuneita, mutta eivät kaikki.
Terve. -Hei.
Minut vastaanottaa Karsten,
yksi harvoista kokeneista vanginvartijoista.
Poistetaan käsiraudat.
Riisu kaikki vaatteet.
Tyhjennä taskut.
Haluatko kelloni? -Kyllä.
Avaa suusi. Kieli.
Hyvä. -Joo.
Mene.
Voit pukeutua.
Mitä etsitte, kun tutkitte vangin vaatteet?
Kännyköitä, aseita ja hasista.
Onko se päähuume? -On.
Selvä.
Yllätit minut. Et aggressiivisuutesi takia -
vaan siksi, että kättelit minua.
Se oli epämukavaa. -Niin.
Kättelemme jokaista tänne tulevaa vankia.
Hei.
Uuden vankilan kapasiteetti on vain 48.
Seuraa minua.
Useimmat vangit ovat palanneet Tanskasta ja ovat vaarallisia.
Silti minut vie selliini vartija, joka ei ole ennen työskennellyt vankilassa.
Seuraa minua.
Täällä on hiton hissi.
Tämä tuntuu asuntolalta, ei vankilalta.
Jo nyt -
paikan ilmapiiri, sen suunnittelu,
ulkonäkö, tuoksu ja tyhjyys -
ovat rauhoittaneet minut.
Se on hassua, koska sen tarkoitus on rauhoittaa -
tänne tulevaa vankia.
Menen tiukimmin vartioidulle osasto A:lle.
Siellä asuvat vaarallisimmat vangit.
Sinä asut täällä.
Onko tämä selliosasto? -On.
Menenkö tästä?
Kyllä menet. -Selvä.
Hitsi, katsokaa tätä.
Tämä ei näytä selliosastolta tai ainakaan sellaiselta,
johon olen tottunut.
En tiedä, tulinko tänne valmistautuneena taisteluun.
Selvä.
Onko tämä minun? -On.
Toistaiseksi kaikki näkemäni on upouutta.
Jos on turvaton olo, voit soittaa meille tällä.
Tämä on vain hätätilanteita varten.
Selvä.
Täällä on tv, lamppu, kaappeja, jääkaappi ja ikkuna.
Suihku ja vessanpönttö.
Mitä selleihin tulee, enempää ei voisi pyytää.
Joku voi ajatella, että tämä on liikaa vangille,
joka on tehnyt rikoksen.
Hei.
Olet se uusi tyyppi.
Niin. Olen Raphael. -Kali.
Kali. -Raphael?
Niin.
Mistä olet? -Lontoosta.
Niinkö? -Joo.
Oletko sinä Grönlannista? -Olen. Synnyin täällä.
Selvä. Asutko tässä siivessä?
Joo, olen naapurisi.
Selvä. Tänne oli outoa tulla.
Tämä tuntuu erilaiselta kuin muut vankilat.
Se onkin. -Niissä vartijat ovat…
Vartijat ovat uusia.
He eivät tiedä, mitä tehdä. Siksi tänne tulevat ovat ihan pihalla.
Selvä. -He ovat kivoja, mutta…
Näytä paikkoja. -Joo.
Tahdon näyttää ensin… Tiedätkö, mitä nämä ovat?
Polttivatko tupakat nuo?
Eivät vaan hasissätkät. -Tekivätkö he hasistupakkaa?
Täällä asui veljeni.
Niinkö? -Hän asui täällä.
Paljon palojälkiä.
He sekoittivat tässä hasista.
Sitten sitä putosi lattialle.
Ja se paloi. -He tallasivat sen.
Yllätyin siitä, miten vapaasti he puhuivat huumeista.
Pyykkäättekö kaikki itse, vai onko se työtä?
Se on työtä. Pyykinpesu on minun hommaani.
Pesetkö sinä kaikkien pyykit? -Joo.
Vankila siis maksaa sinulle siitä.
Niin. -Paljonko?
Saan vain 12 kruunua tunnilta.
Joten…
Saatko sillä kaiken, mitä tarvitset?
En todellakaan.
Voiko sinulle lähettää rahaa? -Joo.
Jos täällä haluaa asua kivasti,
pitää myydä jotain.
Myydä, vai? Millaista tavaraa?
Hasiksesta -
mihin tahansa, mitä voi myydä.
Tämä on yhteinen alue, jossa voi istua ja jutella.
Joo. Ja katsoa televisiota.
Kaikki vaikuttaa rennolta,
mutta miehet ovat väkivaltarikollisia -
eikä vartijoita näy.
Jätetäänkö teidät… Eikö täällä ole aina vartijaa?
Ei.
Vartijat ovat omissa oloissaan.
Vankila rohkaisee vankeja kokkaamaan itse.
Se kohottaa itseluottamusta.
Yksi vangeista, Marshall, tarjoutui tekemään minulle voileivän.
Joo.
Kauanko olet vankilassa? -Minulla ei ole vapautuspäivää.
Mistä sinut tuomittiin,
jos sinulla ei ole sitä?
Hakkasin huumekauppiaan.
Ostin hasista, ja diileri oli kusipää.
Kuinka pahasti hakkasit hänet?
Löin häntä takaraivoon. Häneltä lähti taju, ja minä häivyin.
Oletko ennen ollut vankilassa?
Olen.
Olen hakannut poliiseja,
vartijoita ja muita. Kyllä.
Niin.
Marshall tuotiin tänne vankilasta Tanskasta kuusi viikkoa sitten.
Haluan tietää, auttoiko paluu -
omaan yhteisöön häntä.
Lähetettiinkö sinut tänne, vai pyysitkö sitä?
Minulta kysyttiin, halusinko palata.
Olen Grönlannista, joten halusin tietysti.
Onko sinulla perhettä kuten sisaruksia täällä?
Kahdeksan sisarusta.
Pikkuveljeni on poliisi. Muut ovat töissä.
Onko veljesi poliisi?
Olette vastakkaisilla puolilla, vai mitä?
Onko hän pidättänyt sinua? -Ei.
Ei.
Kaikki Sisimiutin poliisit metsästivät minua usein.
Heillä oli erikoisvarusteet.
Miksi olet niin väkivaltainen?
Ehkä siksi, että minua hakattiin usein lapsena.
Kun varastin rahaa,
minut pieksettiin.
Pelkäätkö vartijoita?
En.
Ovatko nämä vartijat erilaisia kuin Tanskassa?
Totta kai.
Mikä naurattaa?
He ovat tosi erilaisia.
Ovatko he naiiveja?
Joo.
Hallitsin vartijoita Tanskassa -
mutten tahdo tehdä niin täällä.
Muutto takaisin Grönlantiin on muuttanut Marshallin asennetta -
virkavaltaa kohtaan.
Itse en tiedä, mitä ajattelisin paikasta.
En tiedä, miten suhtautua.
Tämä ei näytä selliosastolta.
Se on minusta huolestuttavaa.
Se on liian mukavaa.
Sitten tapasin Marshallin.
Häntä ja muita vankeja on sanottu vaarallisiksi.
Grönlanti tuo vaarallisia vankejaan takaisin Tanskasta.
Olen heidän keskellään.
Kello on 21. Miehet on lukittu selleihinsä yöksi.
Voin mennä suihkuun.
Voin ottaa kylmää juotavaa.
Mutten pääse ulos kello 21 jälkeen.
Tämä paikka voi vahingoittaa ihmistä henkisesti -
rajoitusten takia.
TOINEN PÄIVÄ
Ensimmäisenä aamunani minulla on terapiaa.
Mitä kuuluu? -Valmistelen joulua.
Niinkö?
Sanoinhan.
Mitä teet sillä?
Laitan seinälle.
Seinällekö? -Niin.
Kuka järjesti tämän?
Sinäkö? -Niin.
Oletko ulkoa vai henkilökuntaa?
Henkilökuntaa. -Selvä. Sinäkö myös?
Olen sosiaalityöntekijä. -Voinko tehdä näitä ketjuja?
Voit toki.
Onko kyse koristelusta vai terapiasta?
Jouluhengestä.
Tämä on hyvin inhimillistä.
En tiedä, onko se hyväksi. Huomaamme, mitä meiltä puuttuu.
Olet kiltti. Kiitos, Kali. -Se on kuumaa.
Selvä.
Oletko sinä vapaaehtoinen? -En vaan opettaja.
Vai niin.
Opetatko vankilassa vai ulkona?
Ulkona. -Selvä.
Hän opetti koulussani.
Niinkö? Tunsitko hänet nuorena?
Kyllä. -Olin pikku paskiainen.
Onko hän yhä sellainen? -Ei. Hän on kiva.
Se on hullua. Olet tuntenut hänet jo nuoresta asti.
Tunnet hänen tarinansa. -Niin.
Mitä tykkäät uudesta vankilasta?
Tämä on kuin hotelli.
Onko se hyvä vai paha?
Minusta hyvä.
Tarkoitus on selvästi hyvä,
mutta terapia ei ole kunnollista kuntoutusta.
Tilannetta vaikeuttaa myös se,
että vangit ovat tunteneet henkilökunnan jo lapsuudestaan.
Sitten näin, kun vanki ja vartija polttivat yhdessä kuin vanhat kaverit.
Emme ole tavanneet. Olen Raphael.
Mikael.
Tämä on tupakkahuone. -Niin.
Ettekö polta huoneissanne? -Emme.
Siellä ei saa olla tupakkaa.
Paitsi jos vie salaa. -Ei se haittaa. En polta sisällä.
Se on huono juttu.
Kauanko olet ollut vankilassa? -Seitsemän kuukautta.
Jäljellä on vuosi ja 10 kuukautta.
Selvä. Mistä hyvästä?
Salakuljetin hasista Tanskasta Grönlantiin.
Huumekauppa. -Niin.
Hän kielsi sen.
Hänellä on kaksi viikkoa aikaa valittaa tuomiosta.
Aivan. -Aiotko valittaa?
Aion. Puhun ensin tanskalaisen asianajajani kanssa.
Oletko huumekauppias? -En ole.
Ehkä vähän joskus. -Selvä.
Se riittää. -Joo.
"En ole huumekauppias, paitsi joskus vähän."
Aivan. -Oletko ennen ollut vankilassa?
Joo, kymmenen kuukautta.
Kokaiinin ja amfetamiinin takia. -Taas huumekaupan vuoksi.
Olet oikea urakauppias. -Joo.
Millaista täällä on Tanskaan verrattuna? -Vankila on uusi.
Järjestelmä ei toimi. -Ei.
Ei kovin hyvä. Vartijat ovat ok, ja piha ja tämä huone ovat hyvät.
Joo. -Se on parempi kuin Tanskassa.
Vartijat ja vangit ovat yhdessä.
Sitä ei näe useimmissa vankiloissa.
Keittiössä on lounasaika,
ja haluan oppia tuntemaan naapurini Kalin paremmin.
Kauanko olet ollut täällä?
Kun tulin, olin ollut vankilassa seitsemän vuotta.
Selvä. -Joten…
Tanskassako? -Niin.
Olet siis yksi vangeista, jotka tuotiin Tanskasta.
Joo.
Halusitko palata? -Joo.
Tämä on kotikaupunkini ja -maani.
Ilmapiiri on minun.
Millainen vankila Tanskassa oli?
Meitä kohdeltiin paremmin -
Tanskassa kuin täällä.
Tanskassa puhuttiin enemmän.
Huonona päivänä vartijat kävivät.
He kysyivät, miten voin ja halusinko ulos.
"Söitkö?" He hoitivat kaikki ongelmat.
Koska he ovat kokeneita ja koulutettuja ja tuntevat kaltaisesi.
Jos suutuin, he kysyivät syytä.
He pyysivät kertomaan ja auttoivat.
Täällä vartijat ovat omillaan eivätkä käy.
Jos pyydän heitä syömään,
he pelkäävät eivätkä tiedä, mitä tehdä.
He vain seisovat, miettivät, saavatko tehdä jotain, ja lähtevät pois.
Jos sanon, että olen surullinen,
se on vaarallista. Minut voidaan lukita selliin.
Tanskassa kohtelu oli kilttiä.
Mikä osasto tämä on? -Enimmäkseen pahoinpitelyjä.
Törkeitä varkauksia.
Paljon pikkujuttuja ja murhia.
Olen itse asiassa ainoa.
Oletko täällä murhasta? -Olen.
Mitä tapahtui?
Vartuin orpokodissa.
Minulla oli ongelmia.
Ystäväni kuolivat yksi kerrallaan.
Kuolivatko? -Itsemurhiin.
Niinkö? -Niin.
Se on valtava ongelma täällä Grönlannissa.
En tiedä miksi, mutta kaikki kuolevat täällä.
Yritin puhua siitä, mutta täällä Grönlannissa -
ei paljoa puhuta.
Emme puhu asioista.
Grönlantilaiset sanovat vain, ettei täällä ole ongelmia.
"Tämä on hieno ja maailman kaunein maa."
Haistakaa paska.
Eikä ole.
Väkeä kuolee.
Itsemurhia, lasten hyväksikäyttöä… Raiskaukset ovat valtava ongelma.
Tapoin vihasta.
Vihasta.
Vihasin omaa väkeäni silloin.
Ajattelin,
että kaikki jättivät minut,
joten tappaisin itseni tai jonkun toisen.
Entä tappamasi mies?
Etkö tuntenut häntä? -En.
Olin bileissä ystävien kanssa.
Puhuimme politiikasta.
Olen kommunisti.
Ja…
Se kiihtyi nopeasti.
Päätin, että hän oli väkeni vihollinen ja saisi kuolla. Päätin tappaa hänet.
En tiennyt, mitä oikein tein. Viha hallitsi minua täysin.
En nähnyt enkä voinut ajatella.
Ongelma on se, että en tajua suututtuani mitään.
En ajattele enkä tunne. -Miten tapoit hänet?
Hakkasin ja heitin alas katolta.
Paljain käsinkö? -Niin.
Silloin minä sekosin.
En välittänyt mistään.
Siitä on erilaista puhua nyt. -Arvostan sitä, että kerroit siitä.
Olet ollut vankilassa seitsemän vuotta ja hyväksynyt tekosi.
Tärkeintä on, kadutko sitä?
Tietysti. -Oletko katuvainen?
Joka päivä näen itseni peilistä.
Pieni ääni muistuttaa koko loppuelämäni siitä, että olen murhaaja.
Toistaiseksi Kalin vankilaelolle ei näy loppua,
koska vapautuspäivää ei ole määrätty.
Hän vaikuttaa olevan kaukana sisäisten demoniensa voittamisesta.
KOLMAS PÄIVÄ
Nuuk on suljettu vankila,
jossa ovat Grönlannin vaarallisimmat vangit,
mutta kuntoutusmielessä -
hyvin käyttäytyvät vangit voivat käydä töissä kaupungissa.
Tapaan miehen nimeltä Nikolai,
joka saa lähteä vankilasta joka päivä töihin.
Hän kutsui minut työpaikalleen.
Se on progressiivista.
Nikolai. -Kyllä.
Hei, olen Raphael.
Huomenta. Nikolai. -Hauska tavata.
Saan kuulemma seurata sinua töihin.
On varhaista… -Tietysti.
Teetkö näin joka päivä? -Teen.
Joka aamu Nikolai ajaa suljetun vankilan porteista -
töihin telakalle.
Kauanko olet ollut siellä?
Aloitin heti saatuani tuomioni.
Miten sait työn? -Kollegani on ystäväni täällä.
Päätin ottaa työn vastaan.
Saatko palkkaa? -Saan.
Aika hyvää. Tienaan enemmän kuin vartijat.
Niinkö? -Niin.
Tietävätkö he sen? -Varmaan.
Vankila siis kannattaa. -Ilmeisesti.
Perillä ollaan.
Vankila antaa Nikolain korjata veneitä telakan maalaamossa,
jotta hän saa töitä vapauduttuaan.
Vankiin luotetaan valtavasti.
Kulman takana on vene.
Näetkö…
Tätäkö korjaat juuri? -Niin.
Täällä on vahva katku.
Niin on. Avasin nuo juuri. En edes haista sitä.
Et varmaan, mutta tulen känniin -
pelkästä… Hitsi.
Ilmainen trippi. -Niin.
Nikolai touhuaa täällä.
Hän tulee vankilasta töihin. Mielenkiintoista.
Moniko tietää, että hän on täällä töissä ja pääsee kaupungille?
Hän ei näytä rikolliselta, koska kukaan ei näytä siltä.
Hän kulkee kaduilla kuin kuka tahansa.
Päivän päätyttyä hän palaa vankilaan, ja harva tietää siitä.
Miten kaltaisesi päätyi vankilaan?
Yritin salakuljettaa kolme kiloa hasista.
Tanskasta tänne.
Oletko huumekauppias? -Joo.
Paljonko määrän hinta on kadulla?
Yli miljoonan.
Se vastaa siis miljoonaa puntaa katukaupassa.
Aivan.
Aika paljon rahaa.
Minkä tuomion sait määrästä? -Kaksi vuotta ja kaksi kuukautta.
Oliko se ensimmäinen tuomiosi?
Ei. -Vai niin.
Jouduin Tanskassa vankilaan autovarkauksista.
Selvä. Oletko siis urarikollinen?
Olen ollut välillä rikollisena mutten aina vankilassa.
Koska et jäänyt kiinni, vai? -Niin.
Mutta olen 35-vuotias,
ja minulla on kaksi lasta.
Kun tämä on ohi, minä lopetan.
Lopetat. -Niin.
Onko se kiusaus?
Eka luokan lennot, hyvät hotellit ja paljon lomia.
Niitä huumeilla saa. -Niin.
Luovutko niistä nyt?
Luovun.
Miten jäit kiinni?
Ne olivat matkalaukussani. -Niin näytilläkö?
Ne voi pakata niin, etteivät koirat haista niitä.
Ne…
Älä kerro liikaa. -En kerro.
Tiedän. -Millaista uudessa vankilassa on?
Olet yhä yöt lukkojen takana.
Et voi lähteä vankilasta kuuden jälkeen, vai mitä?
Etuovi lukitaan yöksi.
Voit liikkua vapaasti sisällä. -Niin voin.
Tuntuuko se rangaistukselta?
Ei yhtään. -Eikö se tunnu vankilalta?
Se on kuin hotelli.
Käyn täällä, nukun ja palaan tänne.
Se on hotelli.
Kiitos, kun kerroit tarinasi. -Ei kestä.
Nähdään myöhemmin.
Sopii. Palaan viiden maissa.
Selvä. -Lähden taas iltakuudelta.
Minulla on treffit. -Kiva.
Olet naistenmies. -Sellaista se on.
Niin on. Selvä, Nikolai. Nähdään myöhemmin.
Nähdään.
Vaikuttaa turhalta pitää Nikolaita lukkojen takana -
valtion kustannuksella, kun hän voi tulla ja mennä kuten haluaa.
En ole ikinä nähnyt moista.
Hänellä on helppoa vankilassa.
Hän sanoi lähtiessäni menevänsä illalla treffeille.
Hän kärsii tuomiota mutta menee treffeille.
Kuntoutus on vankilassa kaiken avain,
mutta hän luulee olevansa lomaleirillä.
Palasin A-siipeen murhaaja Kalin luo.
Hän ei pääse kaupungille.
Hän viettää taas illan sellissään.
Tämä on sellini.
Täällä on sotkuista, kun… -Se on sinun, joten sen ei ole väliä.
Onko tämä tv:si? -On.
Vain kolme kanavaa toimii. -Tv:ssäkö?
Ne ovat ihan paskoja.
Tämä on Blu-Rayni.
Voiko katsoa DVD:itä? -Joo.
Onko tämä PlayStationisi? -On.
Joidenkin mielestä sinua pitäisi rangaista.
Sinulla ei saisi olla näitä.
He eivät tiedä paskaakaan.
Koska -
minua on jo rangaistu, koska vapauteni on viety.
Kun Kali näyttää minulle PlayStationiaan, huomaan kännykän.
Se ei ole äly- vaan vankilapuhelin. -Saitko sen vankilalta?
Sillä ei voi ottaa kuvia eikä päästä nettiin.
Se on tavallinen puhelin.
Tämä on uskomatonta, koska vankila -
antaa sinulle kännykän, jolla voit soittaa ulos.
En ole ikinä kuullut moista.
Minusta se on loistavaa.
Se on rajoitettua, koska sillä ei saa kuvia -
etkä pääse nettiin. Kenelle voit soittaa?
Perheelleni.
Haluamiini numeroihin. He kuuntelevat ja tietävät, mitä sanon.
He valvovat puheluitasi. -Niin.
Voitko myös vastata puheluihin? -Kyllä.
Perheesi voi siis soittaa.
Milloin tahansa? -Vaikka keskiyöllä.
Olen vaikuttunut.
Se on mahtavaa, koska kun masennuin kerran puoliltaöin,
voin jutella vain tämän avulla.
Soitin äidilleni ja veljelleni.
Voin jutella heille ja he minulle.
Oman perheen kanssa puhuminen on varmasti hyväksi.
Se erottaa onnistuneen kuntoutuksen toivottomasta tulevaisuudesta.
NELJÄS PÄIVÄ
On neljäs päivä.
A-osaston vangit pääsevät ulos tunniksi päivittäin.
Menemme treenaamaan.
Näin lähellä pohjoisnapaa se tarkoittaa lumenluontia.
Koska miehet eivät tiedä, milloin vapautuvat,
Grönlannin upeat maisemat ovat lohdullisia.
Raph, sinun pitää ymmärtää, että olemme kaivanneet tätä.
Näemme veneitä ja hylkeitä.
Joskus valaitakin.
Niinkö? -Ja näemme… Kyllä.
Tosi hyvä.
Joskus katsomme tuonne -
ja ajattelemme purjehtineita esi-isiämme.
Ainakin minä.
On kiva päästä ulos. -Niin.
Vaikka onkin kylmä.
Saamme leikkiä koneella. -Se on laiskurin hommaa.
Se on mahtimiehen hommaa.
Tämän piti olla helppoa. Se on vaikeaa!
Paina sitä vähän.
Se alkaa toimia.
Tämä ei ole helppoa.
Hän pärjää hyvin.
Poistan kaiken tämän.
Grönlantilaisille kuten Kalille, joka oli Tanskassa,
tämä on oleellinen osa elämää.
Kaipasin tätä. Tämä on kotini.
Muistatko tämän? -Joo.
Oliko tällaista lapsena?
Joo. Pidin aina lumesta. -Lapsuutesi taisi olla ihanteellinen.
Ei ollut. -Tapahtuiko jotain kivaakin?
Tietysti.
Mutta järjestelmä kusetti meitä.
Perheeni joutui kriisiin,
kun isoveljeni kuoli onnettomuudessa.
Miten hänen kävi?
Hän hukkui.
Niinkö? -Niin.
Joten…
Kaikki hajosi.
Vanhempani eivät voineet huolehtia meistä.
Jouduimme orpokotiin. -Kuinka vanha olit silloin?
Noin seitsemän.
Silloinko elämäsi alkoi hajota?
Tietysti. Kaipasin kotia ja vanhempiani.
Heidän piti hakea meidät.
Mutta myöhemmin -
orpokodin henkilökunta sanoi, etteivät he halunneet meitä.
Niinkö? -Niin.
He valehtelivat. Tietysti äiti -
ja vanhempani tulivat hakemaan meitä, mutta heidät ajettiin pois.
Kuka teki sen?
Henkilökunta. -Mistä he olivat?
Olivatko he Grönlannista? -Valtiolta.
Ai, valtiolta. Olit…
Selvä.
Kun Kali joutui orpokotiin,
alkuperäisiä grönlantilaisia -
usein sorrettiin ja pidettiin kelvottomina vanhempina -
tanskalaisviranomaisten toimesta.
Heidän asenteensa vahingoittivat Kalia ja monia muita grönlantilaisia.
Vihasin silloin perhettäni,
koska minulle valehdeltiin ja lapsena uskoin kaiken.
Se vaikutti meihin loppuelämämme,
tiedätkö?
He sanoivat, etteivät vanhempamme rakastaneet meitä.
En voi kuvitellakaan.
Oletko yhteydessä perheeseesi -
ja vanhempiisi? -Olen kaikkiin.
Rakastan heitä.
Käyvätkö vanhempasi luonasi? -Käyvät.
Vaikutat olevasi sinut itsesi kanssa. Olet väkivaltainen ja teit kamalan murhan.
No…
En voi ikinä antaa sitä itselleni anteeksi.
Ja…
En tiedä, mitä tekisin syyllisyyteni kanssa.
Olen nähnyt monia vankeja, jotka tekivät samoin.
He tulivat hulluiksi.
En halua tulla hulluksi. Niin hyväksyn sen.
Oletko siis kuntoutunut vankilassa?
Olen kuntouttanut itseni.
Kalin sanoista huolimatta pelkään, että paluu yhteiskuntaan,
jonka hän sanoo vahingoittaneen itseään,
voi tehdä kuntoutuksesta vaikeaa.
Olen yllättynyt vartijoiden vähyydestä.
Tänään vietän aikaa heidän kanssaan.
Aloitan vartiopäällikkö Karstenista.
Hei. -Terve.
VIIDES PÄIVÄ
Onko tämä valvontahuone? -On.
Täällä on paljon monitoreita. -Niin.
Kameroita on ympäri vankilaa.
Voimme avata portin täältä.
Voimme myös sytyttää ulkovalot.
Näemme ulkona joka nurkan.
Tämä on Pohjois-Euroopan kehittynein vankila.
Vaikka valvontajärjestelmä on vaikuttava -
ja vähentää vartijoiden tarvetta,
se ei voi tarjota arvokasta tukea, jota henkilökunta voi antaa vangeille.
Lene on perinteinen tanskalaisvartija,
joka tekee asiat tanskalaiseen tyyliin.
Hänestä Grönlannin uuden vankilan lähestymistapa on epämukava.
Miten tämä vankila ja toimintatapa eroavat Tanskan tyylistä?
Täällä ei ole järjestelmää.
Kun tulimme kaksi kuukautta sitten, täällä ei ollut mitään.
Ei rakennetta, vai? -Ei.
Eikä kuria? -Ei.
Täällä tehdään sen vuoksi tyhmyyksiä.
He polttavat hasista ja muuta vastaavaa.
Minusta on mielenkiintoista,
ettei vartijoita ole montaa.
Vankila tuntuu tyhjältä. -Niin.
Olen tottunut rutiineihin.
Herätys seitsemältä, oven taakse… -Niin.
Pidän siitä.
Sitä ei tehdä täällä, vai? -Ei tehdä.
Koska vankila on näin pieni…
Se ei toimi.
Koska kollegani voivat olla jonkun naapureita,
joka istuu täällä rangaistusta.
Tai hänen isänsä tai äitinsä.
Saako se sinusta -
vartijat pelkäämään vankeja?
Saa.
He pelkäävät vankeja,
koska joutuvat asumaan heidän lähellään tämän jälkeen.
Vankila ei voi toimia niin.
Ei.
Onko se virhe?
Onko koko rakennus -
ja ajatus virhe?
Minusta ajatus on hyvä,
mutta -
jos tänne tuotaisiin vartijoita Tanskasta,
enemmän kuin neljä, koska meitä on vain sen verran…
Niinkö? -Niin.
Se auttaisi kovasti.
En voi uskoa, mitä hän kertoi. Henkilökunta pelkää vankeja.
Täällä ei ole rutiinia eikä kuria.
Se ei johdu siitä, että vangit ovat rankkoja ja vaarallisia -
ja voisivat vahingoittaa vartijoita,
vaan siitä, että yhteisö on pieni ja kaikki tuntevat toisensa.
He osaavat manipuloida.
He osaavat uhata sanoitta,
koska vangin veli voi olla vartijan naapuri.
Heidän tarvitsee vain katsoa kieroon tai antaa koodattu viesti.
"Jos en saa tehdä, mitä tahdon…"
He polttavat hasista, eikä kukaan voi tehdä sille mitään.
Heitä ei valvota.
Vaikka vankila on uusi,
vartijoita pitää kunnioittaa ja heillä pitää olla valtaa.
Se on vaikeaa, kun kaikki tuntevat toisensa.
Karkea jäinen maisema vankilan muurien takana -
muistuttaa metsästyskulttuurista,
joka on osa grönlantilaisten identiteettiä.
Vankila yrittää radikaalia lähestymistapaa -
pitääkseen vankinsa yhteydessä perintöönsä.
Se päästää pahimmatkin rikolliset ulos metsästysretkille.
Menen vanki Akun,
kahden vartijan ja metsästyskiväärin kanssa etsimään hylkeitä.
Hän ottaa kiväärin autosta.
Vangit ja minä saamme toivottavasti käyttää sitä.
Huomenta. Olen Raphael. -Jonas, hauska tavata.
Menemme vuonoon alueelle, josta löytyy hylkeitä.
Hylkeenliha on Grönlannin suosikkiruokaa.
Jos ammumme yhden, se teurastetaan heti ja liha viedään vankilaan illalliseksi.
Metsästitkö ennen vankilaa?
Joo. -Niinkö?
Joo. -Hylkeitäkö?
Niin.
Saavuimme hylkeiden suosikkipaikalle.
Kivääri on ladattu ja valmis.
Sen kantama on 1 825 metriä.
Nyt pitää vain odottaa.
Kauanko olet ollut vankilassa?
Vuoden ja kahdeksan kuukautta.
Kuinka pitkä tuomiosi on? -Kahdeksan vuotta.
Miksi jouduit vankilaan?
Tapoin miehen.
Niinkö? -Niin.
Olin juopotellut.
Pääset jo ulos vankilasta. Se on aika liberaalia -
ja monista varmaan järkyttävää. Mitä mieltä olet?
On kiva päästä ulos.
Tunsitko hänet? Oliko hän ystäväsi?
En tuntenut häntä.
Mitä tapahtui? -Hakkasin hänet -
ja heitin veteen.
Miksi suutuit hänelle?
En tiedä. En muista.
Todistaja kertoi teostani.
Miltä tuntuu, kun tapoit toisen ihmisen?
Itken -
ja olen usein masentunut.
Niin.
Mitä ajattelet itsestäsi nyt,
koska monet yhteisöstä pitävät sinua murhaajana?
Jos toivun siitä, että tapoin jonkun -
ja käyttäydyn hyvin, kaikki järjestyy.
Uskon niin.
On uskomatonta,
että saan käydä merillä -
ja metsästää taas.
Ainutlaatuinen oikeus on mahdollinen vain, koska vangit ovat taas kotimaassaan.
Annamme kuntoutusta,
jotta vangit ovat valmiita palaamaan ihmisten pariin.
Emme kahlitse ihmisiä.
Metsästys- ja kalastusretki ei onnistunut, mutta se ei ole tärkeää.
Tärkeintä on vankien -
ja jopa tämän tuomitun murhaajan,
joka on istunut vasta vuoden kahdeksasta,
ulos vankilasta ja veneellä metsästämään.
Väkivaltaisia vankeja kohdellaan Grönlannissa eri tavalla -
kuin luullakseni missään muualla maailmassa.
Palattuani vankilaan Marshall -
on saanut erikoisvieraita:
veljensä, kälynsä ja veljenpoikansa.
Kun hän ja muut Grönlannin vangit olivat 3 200 kilometrin päässä Tanskassa,
perhevierailut olivat harvinaisia.
Marshallin veli on tänään käymässä.
Hän on poliisi.
Kaksi ääripäätä,
urarikollinen ja lainvalvoja.
Nauti vierailustasi. Teit ruokaa. -Niin tein.
Hyvä.
Perheen läheisyys auttaa Marshallia, jolla on väkivaltainen menneisyys.
Kyse on kuntoutuksesta.
Se muistuttaa kaivatuista asioista.
Marshall tuotiin Tanskasta lähemmäksi perhettään,
jotta tällaiset hetket voisivat muuttaa hänen elämänsä.
Aikani tässä rohkeassa uudessa koevankilassa päättyy.
Haluan kysyä vankilanjohtaja Tinalta sen tulevaisuudennäkymistä.
Mikä on vankilan filosofia Grönlannissa?
Se on kaksijakoinen.
Meidän pitää suojella yhteiskuntaa,
mutta keskitymme kuntoutukseen.
Jos haluamme parantaa ihmisiä,
emme voi käyttää kaltereita ja rangaistuksia -
ja ylenkatsoa heitä.
Heitä pitää kohdella inhimillisesti,
jotta he oppivat toimimaan muiden kanssa myönteisellä tavalla.
Entä uhrit?
Monet heistä tietävät, että rikolliset on vangittu -
ja että heidän pitää tehdä töitä tullakseen paremmiksi.
Täällä on vaikeaa, koska ei voi välttää -
näkemästä rikoksentekijää, jos hänet vapautetaan -
ja hän asuu samassa kaupungissa. Sitä ei voi välttää.
Olemme tottuneet siihen.
Meillä on sosiaalisia ongelmia,
jotka ulottuvat joillakin kahden kolmen sukupolven päähän.
Entä tulevaisuus?
Toivottavasti kuntoutus toimii -
ja laskee rikosten määrää.
Tilanne ei parane,
jos vain lukitsemme ihmiset selleihin.
Johtajalla on visio siitä,
miten vaaralliset vangit saadaan tekemään parhaansa.
Jos kaikki onnistuu, se auttaisi -
kuntouttamaan Grönlannin vaarallisimpia rikollisia.
Viranomaisten mukaan kuntoutus on paras keino vankienhoidossa.
Tärkeintä on tuoda grönlantilaisvangit -
takaisin yhteisöönsä 3 200 kilometrin päästä Tanskasta.
Mutta vankien ja vartijoiden on vaikea tottua -
uuteen vankilaan ja järjestykseen.
Viranomaiset ja minä kuitenkin uskomme sen onnistuvan.
Tekstitys: Petri Nauha