Brandvlei høysikkerhetsfengsel i Sør-Afrika.
EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Her bor noen av landets mest voldelige gangstere.
Mord, hvitvasking, kidnapping…
Men de er ikke hvilke som helst gangstere.
De fleste mennene her tilhører den beryktede Number-gjengen.
Det er vanskelig å like dette stedet. Du er ikke hjemme hos mor.
De følger en voldelig kodeks…
Number krever at en av fengselsvaktene må dø.
…som setter vaktenes liv i fare…
Jeg ble knivstukket.
…og truer utenforstående som meg.
Vi dreper folk.
Jeg heter Raphael Rowe,
og jeg skal tilbringe en uke i dette sørafrikanske fengselet
som blir styrt av Number-gjengen.
Men det er ikke min første gang bak murene.
I Storbritannia ble jeg dømt for et drap jeg ikke hadde begått
og dømt til livstid uten mulighet til løslatelse.
Jeg brukte tolv lange år på å renvaske meg.
Nå reiser jeg verden rundt for å finne ut hvordan livet er
i noen av verdens tøffeste fengsler.
Cape Town i Sør-Afrika, en blomstrende kystby.
Men i utkanten ligger Cape Flats, en levning etter apartheidtiden.
De som ble klassifisert som fargede, ble tvunget til å leve her i fattigdom.
Og mange gjør det fortsatt.
Stedet har blitt ødelagt av gjengvold, med gjennomsnittlig åtte drap hver dag.
Det ble så farlig at hæren ble sendt inn for å gjenopprette ro og orden.
Giv akt!
Cape Town har et av verdens høyeste antall drap per innbygger,
og nå skal jeg ut med Anti-Gangs Unit.
Jeg blir med AGU, som skal foreta razzia mot en bevæpnet narkogjeng.
Politiførstebetjent Althea Jefra leder razziaen
i et av Flats' mest beryktede nabolag.
Møter dere ofte på gangstere som også bærer våpen
og truer betjentene dine med de våpnene?
Ja.
For halvannen uke siden, i området vi skal inn i nå,
ble en politibetjent skutt av gangstere mens han var på jobb.
Så det er en alvorlig trussel.
Fokuser.
Gå inn og lukk døren.
De ber folk komme seg inn.
Det er over hundre tusen gjengmedlemmer i Flats
som kjemper om å styre nabolagene.
Er det MG 13? Mongrel?
-Mongrel. -Ja.
Hva gjør de med dem?
Gjengene har spesielle kjennetegn, visse forkortelser på kroppen.
De tilhører Mongrel-gjengen.
Han har en MG-tatovering, Mongrel-gjengen.
Vi har én gjeng i denne blokken.
Og det er en annen gjeng. Dette er hans område. Han kan ikke flytte.
Vi går inn i en av boligblokkene
hvor de har fått vite at beboerne er narkolangere.
Jeg er førstebetjent Jefra fra AGU. Jeg tror du har mye penger her.
-Hvor mye penger er det? -Det er penger til vaskepulver.
-Vaskepulver? -Ja.
Jeg vil kjøpe vaskepulver av deg.
-Sir, hva er du ute på prøve for? -Drap.
Kan vi gå inn?
Du må ta av deg T-skjorten. Vi må se gjengtatoveringene dine, sir.
Mannen har mange tatoveringer.
Noen fra gategjengen, men én er et enslig nummer.
-26. -26, ja.
Mannen som bor der, er ute på prøve for drap,
og han har tallet 26 tatovert på kroppen.
Det betyr at han er medlem av fengselets Number-gjeng.
Gjengene styrer disse mennenes liv.
Og hvis de havner i fengsel, sverger de troskap
til den fengselsgjengen gategjengen deres samarbeider med.
Den beryktede Number-gjengen.
DAG 1
Mange av mennene som ble arrestert under razziaen,
vil ende opp her i Brandvlei høysikkerhetsfengsel.
Jeg svetter bak i lastebilen.
Jeg skal tilbringe en uke her for å finne ut hvordan det er
å være innsatt i et fengsel som er styrt av Number-gjengen.
Som utlending og ny fange som ikke er tilknyttet gjengene
som styrer fengslene,
vet jeg ikke hva de vil synes om meg.
Jeg vil finne ut hvordan fengselet kan fungere
når gjengene har så stor makt.
Hvordan holder de styr på fanger
som har sitt eget system, sitt eget hierarki,
sine egne regler og sine egne fremgangsmåter?
Hvordan beskytter vaktene seg selv og nye fanger som meg?
-Sir. -Ja.
Menn blir overført hit fra fengsler i hele Western Cape
for å sone lange straffer for de mest alvorlige forbrytelsene.
De bruker ankellenker i tillegg til håndjern.
Det tyder på at de har med hardbarkede forbrytere å gjøre,
og at de gjør alt de kan for å sikre dem.
Følg ordrene. Legg hånden på høyre kne når jeg slipper den.
Nå skal vi kroppsvisitere deg.
Du må ta av alle klærne.
Behold undertøyet.
Mens du kler av deg, ser vi også etter tatoveringer.
Snu deg.
Løft armene.
Number-gjengen her i Sør-Afrika pleier å bruke gjengtatoveringer.
For å identifisere dem.
-Jeg har ingen tatoveringer. -Ja, sir.
Så det er ingen tegn til at jeg er med i en Number-gjeng?
På afrikaans sier de at du er en frans, et ikke-gjengmedlem.
Mitt råd er å ikke se redd ut når du går inn dit,
og følg instruksjonene. Gjør som de sier.
For som ikke-gjengmedlem, har du ikke lov til å gjøre noe
uten å ha fått beskjed om det.
De er sånn de gjør det. De har egne regler.
-Regler som dere ikke har kontroll over? -Det stemmer.
Greit.
Jeg blir registrert i systemet og får tildelt en enhet.
Du skal til enhet K-3.
Hva venter meg i K-3?
Det er der de mest aktive gjengmedlemmene bor.
Alle forbryterne som er med i fengselsgjengen, bor der.
Jeg er nervøs for hva slags mottakelse jeg kommer til å få.
Hvem er disse gjengmedlemmene? Hva forventer de av meg?
Her skal du bo.
Før jeg får tildelt en celle, skal jeg melde meg for Mr. Hendry,
sjefen for K-3, for orientering.
Raphael Rowe.
-Er du med i en gjeng? -Nei.
-Ikke gjengmedlem av noe slag. -Nei.
Vi har tre hovedgjenger her:
26, 27 og 28.
Visse…
…ritualer…
…finner sted i sørafrikanske fengsler.
Du kan ikke bare legge deg i hvilken som helst seng.
Jeg kan gi deg en seng og si: "Raphael, sov her."
Men når jeg går ut og låser døren, drar de deg ut av sengen.
De velger hvor du skal sove.
Har dere ingen kontroll over hva de gjør?
Vi prøver å stoppe det, men…
…det nytter ikke.
Mr. Buetzengarke, før ham til rom ti.
Jeg får vite at alle innsatte i K-3 er med i en av de tre grenene av fengselsgjengen.
Number, 26-erne, 27-erne og 28-erne.
Hold deg unna fengsel. Det er vanskelig å like dette stedet.
Du er ikke hjemme hos mor.
Mennene er låst inne bak et gitter.
Og jeg skal til cellen min for å møte cellekameratene mine for første gang.
Jeg skal dele en tettpakket celle med åtte gangstere fra Cape Flats.
Alle åtte er Number-medlemmer.
Her?
Står til? Raphael.
Jeg introduserer meg for cellekameratene mine,
men de overser meg.
Jeg har aldri fått en slik mottakelse før.
I stedet hilser de på hverandre med håndsignaler
og holder et møte på et merkelig språk.
Jeg aner ikke hva de gjør.
Jeg er innelåst, og nå har de full kontroll.
-Snakker du engelsk? -Ja.
-Hvorfor er du i fengsel? -Jeg heter Raphael.
Raphael. Hvorfor er du i fengsel?
-Jeg er ingen. -Ingen?
Hva har du? Penger? Noe? Jakke? Noe?
-Jeg har ingenting. -Du…
-De tok alt. -Tok de alt?
Hvis vi leter, finner vi alt, og da er det din egen feil, kaptein.
Bukser. De vil snakke med deg.
Alt jeg har sagt, blir rapportert videre til to andre,
Lee og Curtis, som vil snakke med meg.
Sitt her. Ikke snakk så mye. Når jeg snakker, svarer du.
Greit.
-Du heter Raphael? -Raphael.
-Hvor kommer du fra? -Fra England.
-Fra London. -Fra London.
Takkies-ene dine er fine.
For jeg ser at du kom hit tomhendt.
De tok alle eiendelene mine.
Alle eiendelene dine?
Jeg har ingenting, bare skoene de ga meg.
Ja, men du er så dum. Du må tenke på folkene som vil hente dem.
-Jeg fikk ikke sjansen. -Det handler ikke om det.
Vi snakkes senere.
Du har noen fine sko, alt er bra.
Hvilken størrelse er de?
-Førtito. -Det er din størrelse.
-Ja. -Ser du skoene?
De er veldig fine, ja.
-De er nye, ne? -Denne ser fin ut.
Dette handler om mer enn å bare stjele skoene mine.
De vil ydmyke meg.
De passer.
-Har du noe imot at jeg tar skoene? -Prøv denne.
Ja, det har jeg.
Har du noe imot det?
-Prøv denne. -Har du noe imot det?
Vi spør ikke. Vi tar skoene.
Vet du hvorfor? Du er hvit og har mye penger.
Bra, begynn med den skoen.
Du har ikke noe valg.
-Er det forstått? -Jeg forstår.
-Vi dreper deg for et par sko. -Ja, jeg forstår.
-Ja. Er alt i orden? -Jeg er ikke fornøyd, men jeg forstår.
Du må. Vi gir blaffen i følelsene dine.
Vi to er 8-erne. Vi er sjefene for 8-erne.
Hvis du er grei, er jeg grei.
-Jeg skal være grei. -Da ordner det seg.
Du må re opp sengen din. Kom. Jeg skal vise deg.
Lee og Curtis er 28-erne som leder cellen,
og det virker ikke som de vil gjøre det lett for meg.
Du trenger penger for å overleve.
Jeg vet at hvite har penger.
-Jeg er ikke hvit. -Det er lett.
-Er du ikke hvit? -Nei. Faren min er svart. Mamma er hvit.
Så du ser hvit ut, men på innsiden er du svart.
-Ja. -Ja vel.
Kom.
Dette er sengen din.
Her skal du sove.
Etter at Lee har gitt meg en seng, blir jeg introdusert for de andre.
Dette er Troubles.
Han er en 26-er. Han soner syv livstidsdommer.
Han er også her for drap. Han er fra Wasbank. Ser du ham?
Karene prøver å bølle med meg, og jeg må innrømme at jeg er redd.
Denne fyren… Dette er Klope.
Han tilhører 27.
Han er en beryktet leiemorder fra Manenberg. Ser du?
Ser du hvordan denne fyren synes at vi ligner på ham.
Han er en hvit fyr.
De gjør det klart at jeg ikke er en av dem.
Hører du hva han sier?
Du sier…
Se hvordan du ser ut.
Forteller du vaktene at vi tok skoene?
-Selvsagt ikke. -Er du sikker?
Jeg sier ikke et ord.
Cellekameratene mine, som til sammen soner mange drapsdommer,
har en jobb til meg.
Du skal… Dette er din første dag. Du skal vaske noen klær for oss.
-Skal jeg vaske dette? -Ja, bare ta alt.
Du skal vaske alt i dag.
Lær deg å vaske klær for hånd.
Jeg blir satt på plass som vaskegutt.
De vil skremme meg. De ber meg om å gjøre ting.
Jeg gjør som de sier… enn så lenge.
Du må tørke dem når du er ferdig.
Hvis du er frans, gjør du det for oss.
Hvis jeg er hva?
Hvis du er frans.
Hør hva jeg sier. Hvis du ikke har tatovering, 26, 27, 28…
-Ok. -Skjønner du?
Hvis du ikke har tatovering, må du gjøre dette for oss.
Men hvis du har tatovering, lar vi deg være.
Da er du en av oss. Skjønner du? Sånn fungerer det her.
Som ikke-gjengmedlem eller frans, er jeg visst nederst på rangstigen.
Du skal ta en telefon.
Du får et kontonummer. Folkene dine må sende penger
til mine folks konto. Vi må overleve, så…
-Og hvis ikke? -Det er ikke noe "hvis ikke".
-Skjønner du? -Ja.
Jeg har tre muligheter.
Betale for beskyttelse, bli med i en gjeng eller bli brukt som tjener.
I fengslene i England…
Dette er ikke England. Dette er Sør-Afrika.
Alle i dette rommet…
Vi dreper folk. Jeg har ikke tid til dette.
Kan jeg bli ferdig med dette? For du snakker mye.
De setter meg på prøve.
Og jeg sier ikke nei til utfordringene, for da vil de bare mislike meg,
og jeg vil ikke at de skal mislike meg fra første stund.
Dette er bare min første dag her, og hvis det er sånn det er å være frans,
skjønner jeg hvorfor så mange blir med i Number-gjengen.
DAG 2
Neste morgen er jeg lettet over at de vier meg mindre oppmerksomhet
mens de gjør seg klare til frokost.
Alle venter på tur.
De går ut, henter frokost.
Og sånn begynner dagen.
Jeg gleder meg til å komme ut og få litt frisk luft.
Spiser dere frokost der ute eller her inne?
Nei, du må spise her.
Får dere ikke spise der ute?
Vi sitter i høysikkerhetsfengsel fordi vi er mange drapsmenn.
De mener at vi er farlige.
-Men er dere det? -Er vi farlige?
Jeg kan bare snakke for meg selv. Jeg er en farlig person.
Jeg vil ikke være venner med dem, for de er ikke mine venner.
Ifølge tallet mitt.
Vi må kroppsvisiteres etter våpen for å få hente frokost.
Og kort tid senere er vi tilbake på cellen.
Hvorfor er brettet ditt større enn mitt? Du får mer enn meg.
Ja, jeg spør fyren.
Fordi jeg ber om mer. Jeg liker ikke små måltider.
Mens jeg spiser frokost med cellekameratene mine,
vil jeg vite mer om den rare innvielsen jeg fikk.
Kan jeg spørre om noe? Da jeg kom hit i går,
snakket dere på et ukjent språk.
Det var ikke afrikaans eller engelsk. Hva slags språk var det?
Da dere holdt et møte,
-hva slags språk var det? -Sabela.
Hva er sabela? Er det et spesielt språk?
Det er språket du lærer i Number.
-Det er et Number-gjeng… -Ja.
Jaså?
Du kan ikke snakke sabela om du ikke er med i Number.
Du får ikke lov til å lære språket.
TRØBBEL
Da han kom bort og stilte spørsmål, gikk han tilbake og rapporterte til dere…
-Han spurte hvem du er. -Ja.
Vi vil vite hvem du er i fengselet.
-Hvorfor er det så viktig? -Det gir deg respekt.
Hvis jeg og Troubles slåss, må Curtis være i stand til å stoppe oss.
Og når han snakker, må vi høre på ham.
Han har høyest rang, og vi er under ham.
-Har du høyest rang her? -Ja.
Ja…
-Har dere rang i Numbers? -Ja, fra soldat og oppover.
Cellekameratene mine har flere tatoveringer
med stjerner eller merker som ligner på militærsymbol.
Hvordan får man høyere rang?
Krever det diplomatiske evner, må du være flink til å forhandle?
Et øyeblikk.
Raphael, når du snakker om Number,
må du være forsiktig med hva du sier.
Det du spør om nå, er konfidensielle ting.
-Du mener spørsmålene… -Number.
Om det ikke var for Number…
…ville ikke engang fengselsbetjentene hatt kontroll her.
Du kan takke Number
for den disiplinen og ordenen du ser her.
De har lovbøker, men vi har også lover.
Hver og en av oss.
Vi vokste opp i dette.
Vi vil ikke gi slipp på det vi kjenner til eller det vi har.
Dere vil ikke at folk skal forstå det…
Nei, det handler ikke om det.
Det er for hans egen sikkerhet. Folk blir drept på grunn av det.
Utfordring, respektløshet.
Cellekameratene mine og alle de andre i enheten er ekstremt farlige.
Men hvis de tilhører de samme gjengene, hvorfor kan vi ikke omgås og spise sammen?
Hvis du vil rope på vakten, kaller du ham sjef.
Sjef! Kan du komme hit? Sjef? Får jeg snakke med deg?
-God dag. -God dag.
Hvorfor får de ikke gå ut for å spise ved de bordene?
Det er lettere for oss å holde styr på ti innsatte
enn å holde styr på alle 60.
Ja vel.
Kanskje noen av dem har problemer med en fyr på den siden.
Men det visste ikke du. Så stikker han ham ned eller noe.
Og hva skjer da? De slår tilbake mot oss.
Mot vaktene?
De slår tilbake mot oss.
Fanger går ikke ut av cellen og stikker ned en vakt uten grunn.
I 1995 knivstakk de meg uten grunn.
-Ble du knivstukket? -Ingen andre… Ja.
Han stakk meg gjennom gitteret.
Jeg spurte: "Hvorfor stakk du meg?" Han sa: "Du er nærmest."
Vi sa: "På feil sted til feil tid."
Ja.
Men alle vet at hvis du blir med i Number,
kan ett år fort bli til 20.
Så det er noe de må avveie.
De farlige fangene her får kun komme ut
når de har korte treningsøkter.
Frokosten er over, og jeg får komme ut med en annen celle for å spille cricket.
En fyr er tatovert i hele ansiktet…
Han kommer mot meg.
-Hei. Hvordan går det? Alt i orden? -Greit. Hvordan går det?
-Jeg heter Raphael. -Masalino.
Masalino? Ja vel.
-I fengselet kaller de meg Graveyard. -Graveyard?
-Ja.
-Spiller du cricket? -Jeg kan spille cricket.
-Jeg er ikke flink, men jeg kan spille. -Greit.
-Bli med meg. -Ok.
Fyren heter Raphael, ne? Han vil også spille cricket.
Tatoveringsfjesets kallenavn er "Graveyard".
Det er ikke vanskelig å se at Masalino er med i fengselsgjengen.
Han har 28 tatovert i pannen.
Jeg vil vise ham. Raphael?
Jeg skal vise deg.
Først…
Jeg har ikke kraft i skuldrene.
-Nei. Hvorfor ikke? -Nei.
-Jeg er gammel. -Du er gammel!
Ja. Det er hardt arbeid.
Å, det var fort.
Raphael!
-Hvor lang er straffen din? -Livstid.
Livstid?
-Hva gjorde du? -Mange forbrytelser.
Drap, hvitvasking, kidnapping, drapsforsøk.
Alt det der.
-Og hva var din forrige dom? -Jeg var her i tolv år.
-Hvorfor satt du inne? -Drap.
Hvem drepte du?
-Onkelen min. -Drepte du onkelen din?
-Hvem drepte du denne gangen? -Et annet gjengmedlem.
-Så du har begått to drap? Eller flere? -Flere.
-De har 24 saker mot meg. -Tjuefire drapssaker?
-Hvordan drepte du folk? -Med våpen.
-Skjøt du folk? -Ja.
-I fengselet er du med i 28? -Ja.
-Hvilken rang har du? -Jeg er generaloberst.
Jeg har mange stjerner.
Jeg har seks og seks.
-Har du like mange på den andre. -Ja.
Hva betyr det? Er det din rang som generaloberst?
Ja.
Hvordan blir man oberst?
Du må tappe blod.
-I fengselet? -Ja.
-Hvem sitt blod? -Vaktene.
Kanskje en av brødrene mine slo en 26-er eller en 27-er.
-De slåss. -Nå slåss de, og blodet renner.
Siden blodet renner, må man fylle på med mer blod.
Så jeg må ta en kniv eller noe og knivstikke en vakt.
Det er sånn man retter opp i det.
Det virker merkelig. Hvorfor blir vaktene målet når de ikke er med i Numbers?
-Sånn er det. -Sånn er det.
Masalino er den første som vil snakke med meg
om hvorfor gjengmedlemmer knivstikker tilfeldige vakter.
Han kan vel gjøre det fordi han har klart å bli generaloberst i Number.
Og det han måtte gjøre for å komme dit han er i dag,
er sjokkerende.
For å…
…stige i gradene, eller for å hevne at en av hans egne blødde,
må de tappe en vakts blod for å holde på freden.
Jeg lurer på hva fengselsvaktene tenker om å jobbe med fanger
som plutselig kan finne på å stikke dem ned.
Etter bare en halvtime ute
er jeg tilbake på cellen, hvor vi må tilbringe resten av døgnets 23,5 time.
Klaustrofobien er uutholdelig.
Alt vi har, er en dårlig tv som vi ikke kan styre
og spillet "Stokes", som er tegnet på et laken.
-Du tar ham. -Begge to?
-Du tar ham. -Begge to.
Du drepte ham.
-Nå dreper du. -Hvem drepte jeg?
-Meg. -Så han har etterlyst deg.
Du er etterlyst.
-Jeg skal ta deg. -Du er etterlyst.
-Er det din første gang i fengsel? -Jeg satt i fengsel for drap og ran.
Brukte du våpen under ranet?
Får jeg forklare?
Det spiller ingen rolle om dere tror meg.
-Vi kan høre om du lyver. -Dere kan høre om jeg lyver.
Det er greit. Dere må gjerne dømme meg.
Men jeg ble anklaget for å være med i en gjeng.
-Ikke her i Sør-Afrika, men i England… -Ok.
…som ranet veldig rike folk,
og vi endte opp i retten…
…ble dømt og sendt i fengsel…
…på livstid. For drapet og ranene.
Og etter tolv år…
…fant de bevis for at jeg var uskyldig.
Men hva med smerten du måtte gjennom?
Han mistet tolv år. Det er ikke tolv dager eller tolv timer.
Er det noen som bryr seg om smerten din?
Nå som mennene kjenner til min historie som eks-fange,
begynner de endelig å akseptere meg.
Alle her er med i Numbers. Hele rommet. Du er eneste frans.
Så vi må avgjøre hva slags stilling du skal få.
Må det være sånn? Er det den eneste løsningen?
Før eller siden må du ta en avgjørelse.
For din egen del. For å overleve.
For de fleste av oss slipper aldri ut igjen.
De ser ut til å trives med å dele celle.
Så hvorfor kan de ikke komme overens uten en fengselsgjeng?
Vi har også gjenger…
…på utsiden.
På utsiden er jeg American.
-Er det en gjeng? -Det finnes mange gjenger.
På utsiden kjemper vi om områder, smugling…
Men i fengsel er vi brødre.
På utsiden er det en helt annen historie.
Selv etter alt dere har opplevd sammen i fengselet?
Selv etter 20 år sammen. Om jeg tar ham utenfor, dreper jeg ham.
Det virker som om Number bringer dem sammen mot myndighetene.
Uansett hvor høyt de hater hverandre på utsiden,
legger de det bak seg ved fengselsporten.
DAG 3
Det er min tredje dag her,
og jeg blir sendt for å jobbe i Brandvleis mellomsikkerhetsenhet.
Cellekameratene mine kan bli overført hit
om de holder seg unna gjengvolden i Number.
Det føles helt forskjellig fra høysikkerhetsdelen.
I motsetning til det nye høysikkerhetsanlegget,
ser ikke dette ut til å ha blitt pusset opp på mange tiår.
Høysikkerhetsavdelingen er godt vedlikeholdt.
Dette er slitt.
Og de gjør det beste ut av det. Men atmosfæren er en helt annen.
De innsatte i K-3 er låst inne 23,5 time i døgnet,
mens her får de innsatte gå fritt rundt store deler av dagen.
Det er en provisorisk kino.
Mens jeg venter på arbeidet mitt, blir jeg konfrontert av en innsatt.
Hvem er du? Hva gjør du her? Her, som i her.
Hvorfor spør du?
-Det er min jobb å finne ut hvem du er. -Å. Ok.
Så jeg kan fortelle de andre hvem du er. Skjønner?
Jeg er 27-eren, og dette er min 28-er. Han er vennen min.
Ja vel.
Vi lar deg være resten av dagen. Greit? Vi kommer tilbake.
-Ne? -Greit.
Det jeg merker, selv her i mellomsikkerhetsenheten,
er at når jeg står og slapper av, kommer det alltid noen bort,
og det har vært ukomfortabelt, for jeg ser på en fyr, og han ser på meg,
og første spørsmål er: "Hvor er du fra? Hva gjør du her?"
Så selv om dette stedet er annerledes og atmosfæren er mer avslappet,
er det ikke fritt for Number-ideologien, -kulturen og -oppførselen.
Menn får komme hit fra høysikkerhetsavdelingen
når de har vist at de er villige til å følge reglene.
Åttifem prosent av dem har en jobb,
og mellomsikkerhetsenheten skaffer mat til hele fengselet
fra 6 000 hektar jordbruksareal, hvor jeg skal jobbe i dag.
-Det er høysikkerhetsavdelingen. -Jeg har vært der.
Å kjøre forbi høysikkerhetsavdelingen på vei til jobb
er en daglig påminnelse om hva god oppførsel har gitt dem.
Jeg satt der i tre år og seks måneder av mine 14 år her.
-Men det er tøft? -Der inne, ja.
Så vakkert landskap.
Hvis du har sittet i fengsel i flere år,
og så får du komme til mellomsikkerhetsenheten…
Selv om det er bråkete og humpete, så er det et privilegium.
Her er det de produserer.
Mange gulrøtter.
-Sir? -Ja, sir?
Knekk gulrøttene her.
-Knekke gulroten? -Dere høster, og de knekker?
-Hva er den letteste jobben? -Det finnes ingen lette jobber.
Godt svart.
-Ingen lett jobb. -Godt svart.
-Ja. -Jeg skal være med deg.
Den straffedømte raneren Senador har fått lov
til å jobbe i gulrotåkeren i syv måneder.
-Hva skal jeg gjøre? Du bare… -Bare knekk den.
Sånn?
Hvor mange kasser må vi fylle?
I dag sa de hundre.
Hundre slike kasser?
Hvor lang er fengselsstraffen din? Hvor lenge må du sitte inne?
Jeg soner fem år for ran.
-Fem år for ran. -Jeg slipper ut når som helst.
Så du har snart sonet ferdig.
Jeg har faktisk fått nok av dette livet.
For jeg har vært inn og ut, og jeg har prøvd å forandre meg, men…
Det var for vanskelig. Men denne gangen skal jeg klare det.
Hvorfor tror du at du har forandret deg denne gangen?
Jeg har akseptert Jesus Kristus som min frelser.
Jeg skal leve et hederlig liv.
Vil folk ansette sånne som deg?
Som oftest er det vanskelig for folk å akseptere deg,
spesielt med merkene og tatoveringene, men…
Hvilke merker?
Å. Så du har "Son Op hils tjueseks".
-Ja. -Ok.
"De hater stoltheten min" og alt det.
De sier at sykehuset kan fjerne dem.
Ja. Ville du gjort det?
Ja. Jeg skal søke om det.
Du vil gjerne gjøre det, men du vet ikke om du kan, eller…
Jeg vet ikke om jeg kan, men jeg skal sjekke.
Jeg er ikke lenger en slave. Jeg er Guds barn.
I fengselsgjengen husker de meg
som en av sine brødre, men jeg sier at jeg ikke lenger er en av dem.
Senador er den første jeg har møtt som vil forlate gjengen.
Kan du dra?
Kan du slutte å være gjengmedlem om du vil det?
Jeg har ikke lyst til å snakke om det.
-Forstått? -Ok.
Jeg har kastet bort livet mitt.
Jeg vil ha noe bra i livet.
Bare du kan gjøre det. Ingen kan gjøre det for deg.
Jeg lurer på om Number-gjengen vil la Senador forlate dem
og hva slags fremtid som venter ham når han drar tilbake til Cape Flats.
DAG 4
Det er en ny dag i mellomsikkerhet,
og jeg skal hjelpe en innsatt med hans daglige oppgaver.
Bradley!
Hvor er Bradley?
God dag. Rafael, ne?
-Står til? -Hyggelig å møte deg.
-Han skal hjelpe deg med jobben din. -Ja vel.
Sånn skal uniformen være. Du gjorde det rett.
Du ser ut som en nykommer.
Alle gjør dette med meg. Dette må være…
-Har dere enkeltrom, eller deler dere? -Vi bor på et stort rom.
Bradley har vært i mellomsikkerhetsenheten i syv måneder,
og han er frans, eller ikke-gjengmedlem, som meg.
Førtiåtte totalt.
-Førtiåtte? -Ja, 48.
-Ja vel. -Her er sengen min.
-Jøss, 48 i hver celle. -Ja.
Og jeg som trodde cellen min var tettpakket.
Men Bradley tilbringer mesteparten av dagen ute.
Han roper opp innsatte til møter med embetsmenn og rådgivere.
Her er listene. Jeg mottar dem daglig.
Til psykolog, sosialarbeider, prøveløslatelseskommisjonen.
Vil du… Kan du uttale det navnet?
-Hva er det? -Ampendulo Yakelo?
Ampulo Yakelo!
Ampendulo Yakelo?
-Bli sørafrikansk, du har… -Han kommer.
-Er Ampendulo Yakelo her? -Ampendulo Yakelo!
Han er ute. Ok. Takk.
Jeg roper vanligvis som en gal.
Ampendulo Yakelo!
-Ja? -Du skal møte en sosialarbeider
i morgen, sier Mr. Moore. Ikke glem avtalen i morgen tidlig.
-Ok? -Takk, Mr. Yakelo.
Bradley skiller seg kraftig ut.
Men det ser ut som han får jobbe uten at gjengene plager ham.
Jeg kommer fra et annet liv, middel- til overklasseliv…
-Ja. -…ikke…
Ikke et Number-medlem.
Jeg er også lysere i huden, så det var veldig vanskelig.
Jeg måtte betale store…
…pengesummer.
-Virkelig? Du måtte kjøpe… -Ja.
Jeg måtte betale for beskyttelse.
Hva gjorde du om mer enn én person ville ha det du hadde å gi?
Jeg har en rutine.
Dra til butikken én gang i måneden, og jeg kjøper
tobakk, tobakk, kaffe, kaffe, sukker, sukker…
-Det er alt. -Greit.
-Så du kjøpte to av alt. -Det stemmer.
-Og det funket? -Ja. Jeg lever enda, ja.
Og jeg har ikke blitt voldtatt, eller…
Du ble ikke slått. Du klarte å kjøpe deg fri.
Kjøpte meg fri.
For å overleve som frans i fengslene og unngå vold,
velger innsatte som Bradley å inngå en avtale.
Han har sluppet å bli Number-medlem
fordi han kunne kjøpe seg fri fra å få bank,
fra å bli mobbet eller fra å bli fratatt eiendelene sine.
DAG 5
I dag er jeg tilbake i høysikkerhetsdelen.
Jeg vil snakke med Curtis,
som har vist en tøff fasade mens jeg har bodd med ham.
Men det er noe med væremåten hans som får meg til å tro at rangen i Number,
tynger ham.
-Er du fra Cape Flats? -Jeg vokste opp der.
Du soner en lang dom.
Tjuefem år.
Hva gjorde du?
Jeg sitter inne for drap
og ran under skjerpende omstendigheter.
Jeg har lagt merke til noe.
Jeg ser noe i ansiktsuttrykket ditt,
en slags bekymring…
…på grunn av rangen din i Number.
På grunn av ansvaret som hviler på deg.
Hvis to Number-medlemmer havner i slagsmål…
Den ene slår den andre. Han blør neseblod.
Da må du ta en avgjørelse.
Du må være med på å ta avgjørelsen? På grunn av din rang.
Og avgjørelsen må være at man må tappe blod fra vakten.
Det stemmer.
Vi har allerede en situasjon.
Da jeg kom hit for fem år siden, tok en innsatt en hengelås og slo en vakt.
Det skjedde i enheten min.
Gjengmedlemmet som startet det fryktelige angrepet,
døde senere av skader han fikk under hendelsen.
Men 28-erne har enda ikke tatt hevn.
En 28-er ble slått i hjel.
Dessverre krever Number at en av vaktene også må dø.
Hvem skal gjøre det?
Nå er det mitt ansvar siden jeg var til stede.
Det henger fortsatt som en mørk sky over 28-erne i dette fengselet.
Det virker sprøtt.
Hvis Curtis blir involvert i hevndrapet,
må han nok tilbringe resten av livet i fengsel.
Og hvis du ikke gjør noe, så…
Siden jeg ikke gjorde noe…
…vil jeg bli straffet.
-Av Number? -Ja. De må ta blodet mitt.
Jeg tar den avgjørelsen hvis det kommer til det punktet,
og det er en impulsiv avgjørelse. Enten gjør jeg det, eller så lar jeg være.
Jeg er bekymret for Curtis.
Han virker fanget av plikten som befal i 28.
Han har kommet dit han ville. Men det koster.
Og akkurat nå er prisen en vakts blod.
DAG 6
I dag vil jeg finne ut hvordan det er for vaktene
som jobber under en stadig trussel.
Hvor lenge har du jobbet her?
Jeg har jobbet ved høysikkerhet i fire år.
Og hva går jobben din ut på?
Jeg er med i EST, kriseteamet.
Vi er spesialistene som tar oss av spesialsøk,
slår ned på opprør og henter fanger ut fra cellene.
Hver dag må Gerber holde styr på gjengene.
Hva er den største utfordringen i dette fengselet?
Den største utfordringen vi står overfor,
er å jobbe med lovbryterne som er med i Number-gjengen.
Vi risikerer å bli utsatt for vold hver dag, når som helst.
Men vi vet aldri når det vil skje.
En av truslene her er at for fem, seks år siden
skjedde det noe dramatisk,
og en fange mistet livet. Det var en konflikt mellom fanger og vakter.
Hva vet du om det?
Noen av gjengmedlemmene som var innblandet den dagen, er fortsatt her.
Og de skal fikse det ved å tappe blod fra en av våre betjenter.
Og vi er alltid på utkikk. For du vet aldri når noe kan skje.
Hvordan er det å ha en sånn trussel hengende over seg?
Du må bare ta det dag for dag.
Hvis du tenker for mye på det, vil det ødelegge deg.
Og du kommer til å få et psykisk sammenbrudd.
Hva kan dere gjøre for å knekke
dette hierarkiet og alt det Number-gjengen står for?
Ærlig talt tror jeg ikke at vi kan stoppe det.
Men det vi kan gjøre, og det vi gjør nå,
er å ha kontroll på gjengene.
Vi holder medlemmer som må ta avgjørelsen, adskilt.
Hvis avgjørelsen er å tappe blod fra en fengselsvakt,
så kan de ta det valget og gjennomføre det før vi får nyss om det.
For øyeblikket
ser det ut til at regimet tar hånd om aktive Number-medlemmer
ved å dele dem opp i små grupper så de ikke kan konspirere.
Men noen gjengmedlemmer er så farlige
at selv ikke dette strenge fengselet kan holde styr på dem.
Disse mennene er isolert her i Ebongweni høysikkerhetsfengsel,
Sør-Afrikas sikreste fengsel.
Jeg er her for å møte George Thomas.
Som angivelig leder for 28,
ble han funnet skyldig i mange gjengrelaterte forbrytelser
og syv drap.
Noen av dem han drepte, skulle vitne mot ham.
Og han ble funnet skyldig i å ha organisert drapene
gjennom gjengforbindelser fra fengselscellen.
Nå soner han flere livstidsdommer i dette betongrommet,
som skal hindre ham i å påvirke Number-gjengen.
-Sett deg her. -Ja vel.
Jeg har lest og hørt mye om George Thomas.
-Jeg var ingen engel. -Nei.
Når begynte du å bli innblandet i kriminalitet?
Jeg var bare en vanlig gutt.
Og så ble jeg med i gjengene.
Det var andre gjenger der.
De hadde to hus hvor de smuglet.
En natt dro vi til huset.
Jeg tror vi hadde en R4-rifle,
tre kaliber ni millimeter Z-88-er og en håndgranat, og vi angrep dem.
Og så skjøt vi noen av dem.
-Skjøt og drepte dem? -Vi skjøt ni.
-Døde. -Vi skjøt ni.
Jeg vet ikke antall døde, men vi skjøt ni.
George har gått inn og ut av fengsel hele livet.
Fortell om tatoveringene dine. Hvorfor tatoverte du ansiktet,
halsen og kroppen?
Da jeg havnet i fengsel under apartheidtiden,
hadde vi mye tid å slå i hjel.
Så vi begynte å tatovere hverandre.
Georges tatoveringer forteller hvordan han steg i rang i Number.
Så du tok Number-rangen på alvor.
Jeg var inspektør. Det finnes ingen høyere rang.
I 1994, 1995 knivstakk vi 27 vakter.
-Tjuesyv vakter? -Tjuesyv vakter.
-I Brandvlei. -Hvorfor?
På grunn av fengselsforholdene.
De hørte ikke på klagene våre.
Og dessuten var 28-gjengen bare en organisasjon
som stammer fra apartheidtiden.
Men nå er de fleste vaktene akkurat som deg.
De led også.
-De har opplevd apartheid. -Det er derfor jeg sier det.
Jeg er ikke enig i det som skjer nå.
Etter at vi fikk demokrati, kan vi snakke.
Du sitter i denne betonggraven.
Som general i 28…
…hva slags innflytelse har du fra denne…
…graven?
-På innsiden eller utsiden? -Begge deler.
Jeg har fortsatt kontakt med mange venner.
Men nå prøver jeg å oppmuntre dem
til å gå bort fra gamlemåten.
Selv George Thomas, det høyest rangerte gjengmedlemmet jeg har møtt,
ser ut til å vende ryggen til Numbers voldelige kodeks.
Han innrømmet at han…
…om han vil, kunne og fortsatt kan, påvirke folk på utsiden.
Men han sa at nå sender han ut et positivt budskap.
Det store spørsmålet er: Har han forandret seg?
Eller er han fortsatt…
…en veldig innflytelsesrik og farlig mann?
DAG 7
Jeg vil spørre fengselsdirektøren om fengselet kan ha en positiv innflytelse
på mennenes liv når så mange av dem fortsatt styres av Number-gjengen.
Numbers har sin egen fremgangsmåte,
og den skiller seg fra deres regler.
Gjør det det vanskeligere å rehabilitere fanger?
Ja.
Men i Sør-Afrika
er det de sosialøkonomiske systemene og fattigdom som er problemet.
Det finnes ingen jobber.
Det er bare ett eksempel. Så da går de til gangsterne,
for han trenger jo mat på bordet.
Og noen av gjerningsmennene, spesielt gangstere,
er hovedsakelig lovbryterne som ikke har noe annet…
…i livet.
Høysikkerhetsavdelingen er et nytt anlegg.
Så hva har blitt annerledes?
Før hadde vi ingen rehabilitering.
-Ok. -I mange år…
…låste man dem bare inne.
Nå har vi fått mange endringer i kriminalomsorgen.
Vi går fra å straffe dem til å fokusere mer på å rehabilitere.
Noen vil forandre seg. De er ikke interessert i gangsterlivet.
Da tar vi dem ut.
Vi prøver faktisk å rehabilitere dem,
prøver å støtte dem, så de kan gå ut og bli lovlydige borgere igjen.
Oppholdet mitt i Brandvlei fengsel nærmer seg slutten.
Gjengkultur er en uunngåelig del av fengselslivet her i Sør-Afrika.
Number sørger for fred mellom rivaliserende gategjenger,
men gjør det vanskeligere for fengselet å rehabilitere de innsatte.
Å utrydde gjengen er en umulig oppgave.
Når de har blitt en 26-er, 27-er eller 28-er,
må disse mennene leve med det stigmet resten av livet.
Tekst: Therese Murberg