Mulți ani trăiască
La mulți ani, dragă Hannah!
Mulți ani trăiască
Și mulți înainte
Poate că am greșit că am mers.
Nu putem să nu mai ieșim că Sam are accese de furie când e obosit.
Dragă, n-a fost un acces. E mai mult de atât.
- Pediatrii au zis că e bine. - Știu.
Are patru ani, iar copiii de patru ani fac așa.
Nu-i așa, micuțule?
E în regulă.
Totul e bine.
Sam, dragă.
Sam?
Ești bine?
E luni, ora patru.
Mereu mă văd cu Julia lunea la ora patru.
Știu asta, dar mâine ai o întâlnire
cu cineva nou.
Pare foarte tare.
Scrie pe site-ul lui că știe karate.
Între timp, poți vorbi cu mama ta.
Sunt gata să te ascult.
Putem ieși să luăm înghețată și să bârfim.
- Cum făceam când erai mic. - Nu, mulțumesc!
Probabil nu știi asta, dar o groapă de mărimea statului Maine...
CRĂCIUN FERICIT!
...a fost găsită în mijlocul Antarcticăi.
Ciudat lucru a scris, nu?
NU I-O MAI TRAGE BARMANULUI!
E ciudat, nu?
Nu te-ai aștepta la o gaură în mijlocul continentului,
dar ai greși.
S-a terminat.
Îți jur... i-am pus capăt.
Frumos din partea ta!
Ceva ce părea tare ca piatra sau mai degrabă ca gheața...
Nu... nu mă atinge!
Bine.
Ce pot face?
Ai făcut destule.
Și totuși, deși sună imposibil...
asta se întâmplă.
O gaură uriașă.
Și chiar dacă oamenii de știință cred că știu ce se petrece, nu știu.
Nimeni nu știe.
E un mister.
Ce informație interesantă, campionule.
Nu cred că asta va merge.
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Avea niște sprâncene uriașe.
Parcă era un artropod care le folosea drept un organ tactil.
- Doamne, cred că e amuzant să fii tu! - Uneori.
Vom găsi pe altcineva, pe cineva cu sprâncene mai rezonabile.
- A, Casey, am vești bune! - Vai, Elsa, nu-mi pasă!
- De ce-i spui mamei Elsa? - Ți-a venit uniforma Clayton azi.
Am pus-o în dulap ca să iasă din ea mirosul ăla de nou, dar tot e adorabilă.
Te... te face să pari deșteaptă.
Deci, cum e mâncarea?
De amuzament, am încercat un nou amestec de condimente.
- Ai trișat. - De ce ai schimbat condimentele?
Și Elsa, nu ai tăiat cum trebuie.
Tata o făcea mai bine. Când se întoarce?
- Îi spunem Doug? - Nu. Suntem încă mama și tata.
Da, bună întrebare. Când se întoarce tata?
Ei bine, e la bunicul, construiesc terasa.
Deci, când termină.
E bine că acum construiește o casă în loc s-o distrugă.
- Cine mai vrea morcovi? - Nu eu.
Mă duc să alerg.
M-am mai gândit și chiar vreau s-o mai văd pe Julia.
Știu că m-a rănit cu vorbele ei, dar acum mă simt mai bine.
Nu, Sam, nu.
- Regret, dar vom găsi pe cineva, da? - Bine.
Pe site sprâncenele lui arătau normal.
Photoshop, Elsa.
- Nu va dura mult. - Tată...
I-am zis fratelui tău că stau câteva zile la bunicul, ca să-l ajut.
- Nu vreau să-l mint pe Sam. - Știu.
E doar până ne dăm seama ce să facem, da?
- Te voi suna în curând. - Bine.
CRĂCIUN FERICIT!
Da, asta repară totul.
Maine e atât de frumos. Exact cum a fost descris de Stephen King.
Mai puțin clovnii înfricoșători din canale.
Paige, vreau să discutăm despre masturbare și cum ne afectează relația.
Sam, bunica e chiar acolo.
- Nu pot vorbi acum despre asta. - Trebuie!
De regulă discutam totul cu Julia.
Să nu pronunți numele ăla în fața mea!
Însă având în vedere că nu pot vorbi cu...
doamna aia acum și refuz să merg la tipul cu sprâncene de omidă,
care-mi spune „campionule”, deși nu sunt campion la nimic.
Nu am cu cine vorbi și asta mă face puțin agitat.
Ascultă, Sam... îmi pare rău că ești agitat.
Și în ciuda... întâmplării magice din iglu,
nu mai suntem împreună.
Cred că trebuie să profităm de pauza asta ca să ne gândim ce vrem.
Și cum ceea ce e între noi acum va exista pe viitor în viețile noastre.
Ce?
Ai menționat igluul, așa că acum mă gândesc iar la chestia cu mâna.
Sam, trebuie să plec.
E seara de rap în familie, Hip-Hop Hardaways interpretează Hamilton.
Joc toate trei surorile, deci, va fi greu.
- Bine. - Bine.
Deci, ce faci?
Abia mai rezist.
Cred că mi-am distrus familia pe veci.
Doug e plecat. Nu-mi răspunde.
Și Casey mă urăște mai mult decât de obicei.
Mă simt groaznic.
Și-l mint pe Sam...
Nu am idee cum de am dat-o în bară în halul ăsta.
Dragă.
Vreau să-i găsesc lui Sam un terapeut bun.
Prieteno, te înțeleg.
Sunt norocoasă că Kayla merge la doctorul Braub.
Face terapie cu tinerii mai ciudați ca la carte.
Pe bune. Am exemplare din carte în mașină.
E 17,99 $, dacă vreți. Cu un dolar mai mult decât pe Amazon.
De ce am plăti mai mult ?
Am auzit multe lucruri bune de ea, dar nu mai ia pacienți noi.
Aș vrea să pot ajuta. Noi am reușit doar datorită...
- ...relației personale. - Știm.
- Nu cred că am zis... - Ba da.
- E fosta cumnată a verișoarei mele. - Nu-i prea apropiată.
- Ești culmea! - Cu-Culmea!
Nu cred că am decis asta.
Nu sunt genul de fată de școală privată.
Simt că nu mi se potrivește.
Deci, te vei ascunde în dulap până se termină liceul?
Nu. Uite!
Bună, sunt eu, domnișoara Muffy-Elegantă.
- Doriți o brumă de pate? - Hei, Muffy e sexy!
Da, sunt.
NU UITA SĂ TE DAI CU DEODORANT!
De ce era în gaura din stânga sus?
Hei, Sam!
Bună, Evan!
Stă mereu în gaura din dreapta sus, știi doar,
- ...dar era în gaura din stânga. - Cum ești și tu!
Tu ai mutat-o?
- Ce să mut? - Periuța de dinți.
Nu pot să zic da sau nu.
Nu-mi atinge lucrurile!
Ce?
Poate poți să-l mai scutești pe fratele tău,
având în vedere că familia ta e pe cale să explodeze.
Nu. Toate cercetările despre autism arată
că e important să-l sâcâi când sunt vremuri grele.
E rutina lui zilnică.
Așa știe că-mi pasă de el.
- Ești o nesimțită. - Sam, știi că-mi pasă, nu?
- Taci! - Știe.
Ești o nesimțită.
- Cred că ar trebui să ne sărutăm acum. - Da.
Hei, dragilor...
Păreți așezați...comod.
Ce e?
Am venit să văd dacă vreți ceva de mâncare sau de băut.
Nu, e în regulă.
Bluza aia e cam mare. Ar trebui s-o duc la croitor.
- Nu, mersi! - S-o strâmteze.
- Nu - Doar puțin.
Pa, doamnă!
Da, ieși de aici!
Scuze!
Știai că în Antarctica e o gaură uriașă?
A fost anul știrilor despre gheața de la capătul lumii.
Un lucru banal și un strigăt de ajutor.
- Cum merge căutarea terapeutului? - Groaznic.
Dă-o naibii, las-o baltă.
Lasă-te în baza oamenilor tăi, Stu. Eu, tatăl tău, țestoasa ta.
Edison are prea multe pe cap acum.
O lampă nouă și plecarea lui tata.
Vreau să se întoarcă ca totul să revină la normal.
Unde-i moș Dougie?
La cabana bunicului, construind o terasă tâmpită.
- În mijlocul iernii? - Așa se pare.
- E cea mai proastă perioadă. - Nu știu, n-am construit nicio terasă.
Cum va ține ciocanul cu mănuși?
Sau folosește ciocan pneumatic?
Nu știu. Cum îmi dau seama?
Bine. Văd că ai nevoie de mine.
Știi ce fac eu ca să scap de nebunie?
Dau un sms unui număr oarecare cu problemele mele.
Ajungi la niște conversații foarte interesante. Uite!
„Noaptea plâng în cadă.”
Chiar o fac.
Am trimis.
Am trimis către un grup. Încearcă!
Nu cred. Nu-mi place să fiu intim cu străinii.
Suntem foarte diferiți. Bine.
Când sunt la pământ, îmi iau cea mai groasă geacă de iarnă...
Cât mai groasă, ca o bezea.
Merg la pistele de baseball și las mingile să mă lovească.
Merge?
Rezultatele sunt neclare. Doar să porți protecție.
Eu nu mai fac greșeala asta.
Uite, niște răspunsuri!
Două cu „du-te naibii” și unul cu „și eu”.
Eu vreau doar să vorbesc cu Julia.
- Atunci du-te și vorbește cu Julia. - Nu mă lasă mama.
Tu decizi, Sam. Faci ce vrei.
- Poți purta pantalonii invers dacă vrei. - De ce?
Nu știu. Să ajungi mai ușor la portofel?
Să ai fermoar la fund? O iau pe arătură.
Fie, dacă nu vrei să te opui mamei tale sexy...
ceea ce înțeleg, deoarece e o adevărată tour de force.
Mai caută. Nu poate fi așa greu să găsești un terapeut, nu?
În felul ăsta, nici n-aș numi-o terapie,
ci mai degrabă rap cu un prieten.
Nu cred că va merge.
Bine, atunci.
Serios! E foarte amuzant,
însă doctorul Robertson nu e un iepure.
N-ai fost acolo.
Nasul i se mișca încontinuu și a mâncat vreo 20 de morcovi.
Mamă?
De ce construiește tata o terasă în timpul iernii?
Ca să fie gata în primăvară.
Ce caută periuța mea aici?
E ciudat.
- Unde pleci? - Afară.
Vreau să mă întorc la Julia, dar nu mă lași,
deci, mai bine renunț.
Sam...
Dansăm. Cotul opus, genunchiul opus.
- Alo? - Hei, Kathy, sunt Elsa.
Hei, prieteno! Mă antrenam în stil jai ho. Care-i treaba?
Mă gândeam dacă ai putea să pui o vorbă bună pentru noi.
- Nu știu, prieteno. - Te rog, Kathy?
Orice poți face.
Păi, mă văd cu ea săptămâna asta la un prânz cu jazz.
Poate voi reuși s-o conving.
Ar fi minunat!
Dar aș putea avea nevoie de o favoare.
Ce anume?
Ce?
M-am gândit că aș putea măcar să returnez uniforma.
ANTRENORUL BRIGGS
Cine n-ar vrea pantalonii mei scurți și uzați?
Dacă școala asta se pricepe la ceva, e refolosirea rahaturilor.
Deci, cum te simți în legătură cu Clayton Prep?
Bine.
- Cum te simți? - Bine.
Cum te simți?
Sunt îngrozită.
Mă gândeam eu.
Am realizat că pe adolescente trebuie să le întrebi de trei ori.
E unul dintre lucrurile pe care le aveți în comun cu duhurile.
Eu...
Nu pot să cred că vă părăsesc de bună voie.
Sunteți cea mai normală familie pe care o am acum.
- Ne va fi dor de tine. Categoric. - Și mie de voi.
Și simt că voi rămâneți echipa mea, indiferent de școala unde merg.
Nu.
Ce?
Gardner, îmi pasă de tine
și de validarea primită ca antrenor în urma succesului tau.
Însă vei purta altă uniformă.
Deci, poart-o! Poart-o cu mândrie!
Însă... spal-o!
Mult mai des decât ai spălat-o pe asta.
A ce miroase? A ceapă și a cauciuc ars?
Groaznic!
Da! E prima mea zi.
Mamă, unde mi-e sacoul?
E... e acolo.
Ce dracu`? Ai masacrat-o!
Nu, o retușez. Te rog nu zice „dracu`”.
Dar ți-am interzis.
Știu, dragă, dar îți era foarte largă și voiam să fac ceva...
- Nu pot să cred! - Casey!
Am citit un articol despre cum să repar relația noastră.
Încerc să-ți fiu mai mult „părinte” și mai puțin „prietenă”.
Aș prefera să nu fii nimic acum.
- Casey. - N-ai vrut să merg la Clayton.
Iar acum încerci să mă sabotezi. Mâine încep școala!
Știu, dragă, și îmi pare rău, dar va fi gata până mâine.
Promit. Nu am avut mult timp.
Ai timp să-l înșeli pe tata, dar n-ai timp de retușuri?
Ce?
Rahat!
L-ai înșelat pe tata?
Sam.
De asta n-am vrut să-ți păstrez secretul murdar.
Îmi pare rău, Sam!
De asta a plecat tata?
- Da. - Deci, nu construiește o terasă?
Ei bine, chiar e la bunicul.
Dar acum are nevoie să stea departe de mine.
Nu e... Nu e vorba de tine.
De niciunul dintre voi. E doar vina mea.
Groapa din Antarctica e probabil rezultatul
apei fierbinți care fierbe sub gheața arctică.
E invizibilă,
dar distruge una după alta straturile gheții de dedesubt.
N-am mai cunoscut pe nimeni vinovat de adulter.
Sam?
Sam, vrei să discutăm despre asta?
Nu.
- Ești sigur? - Da.
- Nu, mulțumesc! - Bine.
Am numărul ei. O voi suna luni.
Centimetru cu centimetru, strat cu strat...
gheață groasă de odinioară s-a subțiat...
O notez în calendar.
...până se sparge de tot.
Casey, iar cu periuța?
- Tu! - Sam, îmi pare foarte rău!
- Am pus-o dinainte. - Ți-am zis să n-o atingi!
Uniforma mea...
Casey! Casey Gardner!
- Casey! Oprește-te! - Dă-te!
Casey!
Sam?
Unde pleci?
- La muncă. - Te duc cu mașina.
Nu, mulțumesc!
Aceasta este stația Universității Denton.
TRANSPORT LOCAL
Cobor din autobuz.
Bună, Julia!
Bună, Sam! N-ar trebui să fii aici, doar știi.
Iei loc? Pentru un moment.
În sala de așteptare.
Nu-ți face griji, nu-s aici să vorbim despre iubire.
Nu te mai iubesc, cred.
M-am masturbat, s-au întâmplat multe.
Se pare că vrei să vorbești. Nu mai pot vorbi cu tine,
dar te pot ajuta să găsești pe altcineva.
Îmi pot suna colega.
Știai că în Antarctica e o groapă de mărimea statului Maine?
Așa te simți în ultimul timp?
Parcă ai avea un gol în viață?
Casey mi-a mutat periuța.
Și ne-am bătut, ne-am lovit. De fapt, ea m-a lovit.
Eu m-am făcut mic ca un gândac.
Te simți bine?
Nu știu cum mă simt.
Uneori e bine și așa.
Am crezut că-s nervos din cauza periuței, dar...
poate eram supărat pe Casey. M-a mințit în legătură cu aventura mamei
sau poate eram așa că mama a avut o aventură
și că tata nu mai stă acasă și eu am nevoie de el acasă.
De fapt, cred că a fost din cauza periuței.
Bine.
Să știi, Sam, că sunt mândră de tine.
Că m-am bătut cu Casey? Nu are sens.
Nu, dar acum un an nu ai fi fost atât de calm și coerent
după un incident stresant ca ăsta.
Chiar cred că oricare ar fi situația, te vei descurca.
- Da? - Da.
Îți voi recomanda un terapeut minunat.
Nu, am fost la toți terapeuții din oraș, chiar și la iepurele ăla.
Toți sunt praf. Am nevoie de tine.
Îmi pare rău, dar nu se poate. Nu ar fi corect pentru niciunul.
Știu.
Mama n-a vrut să vin aici, dar eu decid ce fac.
Pot să port pantalonii invers.
Mulțumesc că ai fost terapeutul meu,
mai puțin atunci când ai țipat la mine și mi-ai provocat o criză în autobuz.
Restul a fost bine.
Cu plăcere. Și-mi pare rău pentru atunci.
Poate vei mai fi terapeutul meu cândva.
Nu cred.
Dar poate că da.
Pleacă, Elsa!
Eu sunt.
Tată.
M-a sunat mama.
Regret că n-am fost aici.
Și mie.
Ești bine?
E vina mea. Nu trebuia să scriu aia despre mama pe panou.
Nu. Nu e vina ta, da?
Nu e vina ta.
Da, scumpa mea?
A fost cam prostesc, dar ești adolescentă, știi?
Și asta...
Asta fac adolescentele.
Regret că te-am dezamăgit.
- Nu trebuia să mă bat cu Sam. - E în regulă.
Se pare că te-a atins, nu?
- De fapt, cred că m-am lovit singură. - Da, nu te-a bătut fratele tău?
Nu.
E în regulă, dragă.
Da?
- Te iubesc! - Și eu, tată.
Aici erai, te-am tot sunat pe mobil.
Ești bine? Cum a fost la muncă?
Am întârziat 46 de minute pentru că am trecut pe lângă stația Juliei
și am decis să cobor s-o văd. Deci am văzut-o.
Ce?
M-am dus la Julia. Am zis deja.
Dragă, știu că s-ar putea să fii supărat pe mine,
dar ți-am interzis categoric să o vezi.
Nu știu dacă sunt supărat pe tine. Nu știu cum mă simt.
- Dar e în regulă, uneori. - Bine.
Deci, cum a fost revederea?
- Scumpule, vorbește cu mine! - Nu.
- Tată! - Hei!
- Te-ai întors? - M-am întors.
Bine. Ai ratat multe.
Avem o plăcuță urâtă cu „Crăciun fericit” și Casey mi-a zis că mama te-a înșelat.
Da.
Și mama a schimbat condimentele. Proastă idee.
Deci, te-ai întors.
Da, vin acasă.
- Dragă... - Așa că tu trebuie să pleci.
Ce?
- Nu fi absurd! Nu pot lăsa copiii! - Nici eu.
Am lipsit câteva zile și asta se întâmplă? Se bat între ei?
- Sam n-a făcut asta de ani buni. - Știu, dar...
Am mai făcut greșeala să plec o data, n-o mai repet.
- Rămânem amândoi. - Nu.
- Pot dormi pe canapea. - Nu.
- Putem rezolva totul. - Nu pot sta lângă tine.
- Doug. - Nu pot.
Te rog!
Vrei să-ți zic cât de tare mă dezguști?
Mă dezguști.
Bine... Voi pleca de dimineață.
Ar fi mai bine să pleci diseară.
Da?
Mi-ai luat o periuță nouă și ai pus-o unde îi era locul.
Da, mama are un milion de periuțe de rezervă.
Sam...
Îmi pare foarte rău.
Știu.
Mi-am folosit reducerea de angajat ca să-ți iau creioanele astea
pentru prima zi de școală.
Șapte milimetri. Grosimea ta preferată de mină.
Mulțumesc! Nu trebuia să faci asta.
Sunt fratele tău mai mare.
Pot avea și eu grijă de tine uneori.
Bună, uite copilașul! Mulțumesc că ai grijă de ea.
Ne întoarcem marți.
Are picăturile de ochi în geantă. De 2 ori pe zi, floare la ureche.
Du-te, maimuță mică! Da!
Și voi vorbi cu Tamara pentru tine.
Chris mă așteaptă în mașină. Pa, scumpoșenie!
Mare grijă cu ea sau te omor!
Glumesc, nu te voi omorî. Ba da. O zi bună!
Subtitrarea: Alexandru Pintilei