Néha megfoghatatlan a határ a tudomány és a varázslat között.
Ezen fekszik a délibáb is.
A délibáb egy érzéki csalódás, amelyben távoli tárgyak olyanok,
mintha a vízfelszínen lebegnének.
A jelenségnek van tudományos magyarázata,
de legtöbbünknek a délibáb…
varázslatnak tűnik.
IZZIE SAJNÁLOM A BULIT. SZÓLJ, HA BESZÉLJÜNK!
Tudom, hogy késő van.
Nem baj.
Igazságtalan volt, amit csináltál.
Nem volt fair így szakítani velem.
Ha azért dobsz, mert nem szeretsz, az rendben van.
- Kiakaszt, de rendben van. - Nem ez volt az ok.
De ha azt hitted, hogy ezzel jót teszel,
azzal lekezelő vagy.
El tudom dönteni, mi jó nekem, és azt, mire van szükségem.
Tudom.
Attól, hogy nehézségeim vannak, nincs baj velem.
Nem tudtam, mit tegyek.
Csak ott kellett volna lenned mellettem
a…
barátnőmként.
Épp ez volt a gond.
Én csak rontottam a helyzeten.
- Ezt mégis miért gondolod? - Mert így igaz.
Emlékezz vissza! Mikor megismertél, tök gonosz voltam.
És mikor összejöttünk…
megcsókoltam valaki mást.
Én ilyen vagyok. Elrontok dolgokat. Megfutamodom.
Elég! Ne mondj ilyeneket magadról!
Lekezelő voltam.
Elhittem, hogy elszúrom a kapcsolatunkat.
És a feldúltságodért magamat okoltam.
De igazad van.
Nem kellett volna.
Most meg csak egy csókra vágyom.
Megkaphatod.
Együtt maradunk, ha visszamész a Newtonba?
Persze.
Anyám nincs itthon.
Szeretnél esetleg… itt maradni?
- Igen. - Szuper!
- Kész vagy, hogy… - Igen.
Szuper!
- Ez egy tetoválás? - Igen.
Olyan rosszfiús.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Agyrém, hogy nem indítják a programot!
Az. Meg is mondtam nekik, hogy ez etikátlan.
Egy csomó időt, energiát és pénzt áldoztál erre.
A program lefújása minden jelentkezőt rossz helyzetbe hoz.
Igen! Mi volt a válaszuk?
Az, hogy csak te jelentkeztél.
De felvetették Alaszkát.
Miért?
Ajánlottak neked egy helyet az alaszkai útra.
Gondolj bele!
Mindkét hely hideg, és mindkettő neve A-val kezdődik.
Hétvégente bemehetnél Juneau-ba,
küzdhetnél medvékkel a Denali Nemzeti Parkban…
Alaszka?
Nem is hasonlít az Antarktiszra.
Azt hallottam, Sitka gyönyörű.
A szüleim egy hajóút keretében voltak ott. Ezt a karkötőt hozták egy cuki üzletből.
Maga most viccel?
Az iroda szerint a következő félévben újrajelentkezhetsz,
hátha akkor más is fog.
De akkor az Antarktiszon tél lesz. Tehát éjjel-nappal sötét.
Úgy hogy láthatom a pingvineket, vagy bármit?
Elemlámpával?
Akárhogy is, ha aktív félévet akarsz,
gyorsan vegyél fel órákat, mert fogytán vannak a helyek!
Így kötöttem ki az etikaóráján is!
Sam! Kihoznád a salátát az asztalra?
Hát jó!
Na!
Vacsora után visszakapod.
Ma articsókát eszünk?
Nem szereted? Megértem. Kicsit tüskés és drámai.
Nem kérdezte, de mondd el neki a véleményedet!
Ehhez semmi kedvem. Pocsék éjszakám volt.
- Megint a teniszeset álmodtad? - Aha.
Talán az álom a bűntudatod hozadéka, amiért belekontárkodtál az életembe.
Nem hiszem. Azért nincs bűntudatom.
Ha ők vitáznak, én nem rajzolhatnék?
Nem! Családi vacsi van, és beszélgetni fogunk egymással!
Hogy vagy?
Borzalmasan. Csak a rajzolás segít.
Későn vettem fel a tárgyaimat, és tippeljetek, mikre fértem be!
19. századi angol költészetre, egy bugyuta holdra szállásos szemináriumra
- és valamire, amire nem emlékszem. - A holdas jól hangzik.
Te is elhúzhatnál oda!
Van még egy hírem. Munkát kaptam Bob új elektronikai üzletében, a Bobtropolisban.
Pocsék a bolt neve, a munka is az lesz, az életem meg végképp az!
Hát…
ha már ilyen vidám témákat érintünk…
- Én idősotthont keresek a nagyinak. - Jaj! Hogy van most?
Örül, hogy hazamehetett. Tetszik neki az otthoni ápolás,
de belátja, hogy állandó felügyeletre szorul.
Szeretném, ha egyikőtök elkísérne megnézni pár helyet.
De igazából mind elszomorítotok, így mindegy is.
Gépírás! Az a harmadik szörnyű órám.
Mekkora hülyeség!
Szia, Sam!
Mizu? Mi ez a sok holmi?
Minden, ami az Antarktiszra emlékeztet. Kidobom, hogy ne kelljen rá gondolnom.
Ez szomorú.
De megértelek.
Ma visszavittem a krumplijelmezt.
Kidobtam a kezeslábasom, és zöldhulladékot öntöttem rá.
Felemelő volt!
Ide meg az Oprah-kért jöttem.
A mikért?
Az Oprah Magazine-os dobozért.
Ugye nem adtad el őket a garázsvásáron?
Ugyan dehogy!
Ott vannak. Párral meg Zahid szintezte ki az asztalát.
Remek!
Most, hogy vége a krumplipokolnak, és megvannak a varázsmadarak,
ideje belevetni magam a célom kiderítésébe.
Rájöttem valamire.
Tudod, hogy ötéves korom óta leveleket írok a nőknek, akikre felnézek…
Hát az van, hogy pár válaszolt,
és arra kértek, hogy tartsam velük a kapcsolatot, szóval…
Ezt nézd!
Ez 27 levél a világ legmenőbb nőinek, amikben megkérdezem,
kell-e nekik egy igazi vállalkozó szellem.
- Szerintem ne éld bele magad! - Egy „hajrá, Paige-et” vártam volna,
vagy azt, hogy: „Hű! A Nyugat-Amerika virágais bélyeg tökéletes választás!”
Vigyázz, világ! Visszatértem.
- Szia, Zahid! - Zahid! Hogy vagy?
Jól.
Sammy jött értem, és álomsima utunk volt,
aztán egy hétig Jayéknél jegeltem a zacsim.
Most, hogy csak egy herém van, szorosabb lett a kapcsolatunk.
Erre mi a pálya?
Miért ilyen üres a lakás?
Mert kidobom az antarktiszos dolgokat, a csizmám kivéve, ami itt ragadt, mint én.
A fránya emlékeztetők!
Ezt kiszedem, amiért megtanultál miattam vezetni.
Plusz a felső szomszédunk, Chip kész ezermester.
Folyton a kocsiját bütyköli. Tuti ad pár szerszámot.
Ahogy érzed. Úgysem fog menni.
Sam, kell egy Oprah Magazine?
Engem feldob, ha a padlón vagyok.
Egy már kellett Edison terráriumának aljára, de azt nem adnám vissza.
Nekem jöhet pár!
Oké.
Útmutató, hogy élj túl egy nyaralást? Izgi!
Kifejezetten az.
Ideje elbúcsúznom.
Valószínűleg sosem jutok el az Antarktiszra,
és minden, ami erre emlékeztet, feldühít és elszomorít…
Úgy érzem, csalódást okozok neked.
Úgyhogy…
mostantól igyekszem nem gondolni az Antarktiszra.
Emiatt…
egy ideig nem jövök ide.
Megkérem Casey-t, hogy ő látogasson téged.
Sokszor undok, de ez téged nem fog zavarni.
Viszlát, Tömzsi!
Ez az!
A második hajszálra olyan, mint az első!
Csak most még gyorsabb vagy! Hogy lettél ennyivel gyorsabb?
Ha valami illegális cuccal, akkor egy szót se!
De folytatni folytasd, és adj belőle a csigabigáknak!
Üdv újra itt! Veled kevésbé leszünk gázak.
Ez bizony igaz!
Gardner visszakapja a régi helyét a 4x100 és 4x400-as váltókon hajrázóként.
Bocs, Sharice!
Jaj, ne! Miattam kispadra kerülsz?
- Bocsi, Sharice! Én nem… - Viccelsz?
Hidegen hagy a hülye futás! Nekem elég, hogy itt vagy!
Na jó, ebből elég!
Jó! Ölelkezzetek, ha akartok!
A fene, hogy épp befejezem a sulit, mikor végre jók leszünk!
- Mondta, hogy ösztöndíjat kapott? - Csak a Dentonba.
A szak elég szuper. Szerintem nézz utána!
Ő az én legjobb barátom.
- Ugye? - Naná!
ANYA FELADATA: MOSOLY!
A Denton NCAA III. osztályos létére elég jó.
Ha odamegyek, közel is leszek.
- Akár itthon is lakhatnék. - Nem szeretsz itt lakni.
Nem rossz itthon. Ingyen van a kaja meg a hajvágás.
Szóval a UCLA-nél kiestél a pikszisből?
Nem tudom. Nem járok utána.
Miért?
Mert…
Mert messze van,
és senkit sem ismerek ott.
A stresszt az ujjaim így is jól megsínylették.
Mindig hangoztattad, hogy a gimi után el akarsz menni innen.
Évekig buszjegyeket rajzolgattál magadnak.
Sharice-szel imádtátok Orlandót.
Mert a városnak vagy 17 uszodája van.
Mi lenne, ha…
elmennénk megnézni pár sulit más államokban, és…
Nem akarok!
Jó?
És ha a Dentonba megyek, fejbe vághatom Samet, mikor csak kell.
Ez mindenkinek jó lenne.
Ez az!
Igen!
A francba!
Jól vagy?
Megint a teniszes álom?
Ugyanannyi az állás?
Ötvennégy-egy? Ugye tudod, hogy ilyen a teniszben nem lehet?
Sikerült enned a kenyérből?
Kutattam az álmoskönyvemben, és szerintem Sam a gyermeki éned megtestesítője.
Ne pazarold erre az idődet! Ez csak egy buta álom.
Sam! Mit gyűrtél össze?
Egy rajzot Kishaverról az Antarktiszon. Megszabadultam az összes ilyen cuccomtól:
könyvektől, plakátoktól, egy nagy plüsspingvintől,
de mégis az Antarktiszról rajzolok.
- A lakásodból kiment, de a fejedből nem. - Pontosan! És ez állatira felhúz.
Nincs ezzel baj!
Hogyhogy?
Csak úgy juthatsz túl a fájdalmon, ha megéled. Rajzolj az Antarktiszról,
míg ki nem ürül az elmédből!
- Komolyan? - Igen!
Jobb, ha minden képet kirajzolsz magadból.
Igazad van.
A tengerimalacom halála után 274 egyszarvút rajzoltam.
Egy hétvége alatt.
Kell, amennyi kell!
Gyerünk!
Hali!
Szia!
Te nem Chip vagy.
Nem. Ő kiköltözött, én meg be.
- Honey vagyok. - Én Zahid.
Bocs, nem akarlak zavarni.
Pár szerszámot akartam Chiptől.
Nekem nincs sok szerszámom, de most van okom venni párat.
Néhány…
jó nagy szerszámot.
Van egy kalapácsom.
Bevernél valamit valahova?
De…
fűrészem nincs, így…
a fűrészelés kicsukva.
Én csak a barátomnak segítenék!
„Én csak a barátomnak segítenék?”
Mégis mit gondoltam?
Annyi lehetőséget adott az édes évődésre!
Minden adott volt.
A szerszámok, a fűrészelés, a szögelés,
a reszelés, a kupakolás…
A lyukasztó!
A csiszoló…
A döngölő!
Egyszerűen…
És mi történt?
Ittunk egy teát, és három órát beszélgettünk. Hülye vagyok!
Figyelj, Zahid!
Ez tök szuper.
Tényleg?
Igen! Ez szinte egy randi volt.
De volt rajtunk ruha.
Miről beszélgettetek?
Az életünkről, a vágyainkról és a félelmeinkről.
És a cickóit egyszer sem dicsértem meg!
Így születnek az igazi párkapcsolatok.
Várjunk csak! Kedvesebb pasi lettem a műtét óta?
Romlott volt a golyóm?
Lehetséges,
hogy a jobb herém volt
a gonosz iker?
Kétlem.
Szerintem nyilvánvaló, hogy tévedsz.
Az élet elég vicces.
Úgy fest, el kellett vesztenem egy herét, hogy jobb ember legyek.
Nem lettél sokkal jobb.
Kösz, hogy próbálkozol, Sammy. De az lettem.
Most bocsi, de készülődnöm kell.
Honey-val vacsorázni megyünk. Tuti rá se fogok mozdulni!
Képzeld!
Van egy eszméletlen hírem.
Emlékszel a 27 levelemre?
Persze.
Az van, hogy a Habitat for Humanity vezetője már válaszolt is.
Munkát ajánlott a központjukban, Georgiában.
Igen, tudom. Ezzel jót tehetnék a világban,
és sokat tanulnék.
Az öltözet laza irodai lenne, ami az én stílusom.
De az a baj, hogy egy hét múlva kezdenem kéne.
- Egy hét múlva? - Igen.
Az elég…
az elég rohamtempó lenne.
Most épp nem nagyon jönne ki jól.
Szóval visszamondom.
Ez egy elég lehetetlen helyzet.
Szerinted is visszautasítsam?
Tutira!
Hát…
Jó.
Az lesz.
Oké! Elmegyek megnézni az idősotthont a nagyinak.
Másfél órára van kocsival, szóval soká jövök.
- Nincs kedved velem jönni? - Nincs. Dolgom van.
- A mesenézés? - Ha úgy vesszük, még gyerek vagyok.
Oda és vissza is megállhatunk gyorskaját enni.
Látom, mennyi egészséges ételt pakoltál! A szatyorból levelek lógnak ki. Kihagyom!
Ugyan már! Elkélne a támogatás.
Oké, de ha már idegesít, hogy beszélsz, jó hangosan fogok zenét hallgatni!
Rendben, de vegyél fel egy másik pólót!
Mi baj ezzel?
Bethtől van.
CASEY ÉS BETH: ÖRIBARIK
Kibékültünk, és öribarik lettünk.
Jól van! De a nasit hagyd itthon,
hogy tutira betartsd a szavad!
Tudod, min tűnődtem?
Hogy tudsz-e lassabban enni.
Mert míg emberek véreznek el az utcán,
én egy kölyökre várok, aki csigatempóban majszolja az ebédjét.
- Még mindig rosszul alszol? - Aha!
Tudod, mit kéne kipróbálnod? Az íjvadászatot.
- Mit? - Kitisztítja az elmét.
A bácsikám folyton oda jár.
Ezt a jávorszarvasjerkyt
ő csinálta.
Felhívhatom neked.
Sajnos én nem tudok veletek menni…
mert a bérjegyzék szerint eddig összesen egyharmad szabadnapom van.
Várj, mire annyi idős leszel, mint én! Nekem 54 van.
Ötvennégy szabadnapod van?
Ötvennégy-egy…
Apám!
Ha kivehetnék 54 nap szabit,
összecuccolnék a kocsiba, és meg sem állnék Myrtle Beachig.
Voltam ott a barátaimmal,
és eszméletlen hely.
Mikor fogod elmondani, mit keresünk itt?
A nagyi a Newtonban fog lakni?
Ki ez a nő?
- Ő Emily. - Ki ő?
A UCLA-en dolgozik.
Anya!
Hároméves korod óta arról beszélsz, hogy elköltözöl.
Őszintén szólva ez sokszor fájt kicsit,
de az, hogy a maradásról beszélsz,
sokkal jobban fáj.
Nem nagy ügy.
De az!
Mindig irigyeltem, hogy nagy álmaid vannak.
Tudom, hogy a Claytonban történtek és a szorongásod megrémítettek.
- Nem akarom újra átélni. - Azt én sem szeretném…
De bátor vagy, és erős, és képes vagy kezelni a félelmetes helyzeteket.
Nem muszáj a UCLA-re menned, de beszélj ezzel a kedves hölggyel!
Tőrbe csaltál.
Így van.
És most…
repülj, akár a madár, amit a karodra tetováltattál!
Azt rejtegettem előled.
Nem is!
És szobafogságot kapsz.
Oké.
Elmegyek az Antarktiszra!
Alaszkára gondolsz?
Ugyan dehogy!
Alaszka nem rossz ötlet.
Jó ideig nem tudtam a különbséget.
Antarktisz és Alaszka. Hidegek és hasonló nevűek.
Nem Alaszkába megyek!
Mi történt, Sam?
Ez!
Anya! Te mesélted, hogy régen Kishaver segített alkalmazkodni.
Most újra megtette: hajóra szállt. Én is ezt fogom csinálni.
Nem kell tanulmányi program, egyedül is elmehetek.
Hogyan?
Az Antarktisz nagyon hideg és messze van, te meg kicsi vagy… és törékeny.
Ez igaz, de gondolj bele!
Már fel vagyok készülve.
Megvan a felszerelésem, az útitervem, és még a pénzt is összeszedtem.
Csak foglalnom kell szállást és jegyeket, és voilà!
Hű! Ez remek, Sam!
Édesem, ez…
elképesztő!
Olyan büszke vagyok rád!
Köszi! Csak pár régi füzetemért jöttem, amikben fontos infók vannak.
Mindjárt megyek, elmondom Tömzsinek a hírt.
Elvigyelek?
- Tudok vezetni, csak az egyik kocsi kéne! - Odaadom az enyém, de én vezetek.
Oké.
- Akkor Alaszkának annyi? - Csend!
DÉLI-SARK ANTARKTISZ
MEGHÖKKENT ELKÁPRÁZTAT - MEGZAVAR
Sam! Mehetünk?
Jó hírem van, Tömzsi! Mégis elmegyek az Antarktiszra.
Bocs, ha aggódtál miattam.
Szerintem nem hall a vízen át.
Tudom, de szeretek vele beszélgetni. Barátok vagyunk.
Megértem.
Hiányozni fognak a barátaid? Hirtelen jó sok lett.
Igen,
de el kell mennem.
Tudom, mit akarok csinálni, és hol, szóval…
nincs nagyon más választásom.
Beszélni akartam veled erről.
Én is tudom, mit akarok csinálni, és hol.
Rengeteg szabadságot gyűjtöttem össze,
és…
Elmehetek veled az Antarktiszra?
Tudom, hogy mindent megterveztél, és felkészültél. Én csak…
cipelném neked a felszerelést.
Oké. Eljöhetsz velem.
Tényleg?
Igen.
Jól van.
Jól.
Szóval történt valami.
Anyám csőbe húzott.
Azt hiszi, kedves, de csak bajt kever.
Most a képembe hazudott, egészséges nasikkal traktált,
- és be nem állt a szája. - Mire akarsz kilyukadni?
Találkoztam egy UCLA-s toborzóval.
Azta!
Én is.
- Komolyan? - Igen.
- Emilyvel? - Vele!
- Atyaég! - Az ám.
Nem tudom, sikerül-e,
de…
ha az egyikünk bejut, oda kell járnia függetlenül attól, hogy a másik bejut-e.
- Megígéred? - Megígérem.
- Homlokígéret? - Homlokígéret.
- Rossz szobába jöttem? - Bocsánatot akarok kérni. Ne légy tuskó!
Hallgatlak!
Nem kellett volna olyanokat mondanom Izzie-nek.
Igazad volt. Nem volt hozzá jogom.
Apa…
Nem ezért voltam mérges.
Csak azt akartam, kedveld őt.
A véleményed…
- fontos nekem. - Tudom.
Túl sokat törődtem az életeddel.
Azért tettem, mert jó ideje úgy éreztem, hogy a családból csak téged értelek.
Ez rám is áll.
De ez most megváltozik…
ahogy annak kell.
Aha.
És sajnálom!
És tudod, hogy…
Evant sem bírtam, most meg…
szinte öribarik vagyunk.
Pár év, és talán Izzie-vel fogok egy mentőautóban furikázni.
Jézus! Azt erősen kétlem. Ő sem bír téged.
- Van egy hírem. - Mi az?
Elmegyek az Antarktiszra Sammel.
Komolyan?
Helyes.
- Rettentően fázni fogsz. - Tudom.
Bocsánat!
Semmi gond.
Ez nagyon finomnak néz ki!
Kétlem, hogy felülmúlná a vajas tésztát. Az isteni volt.
Atya-gatya! Tudod, mire jöttem rá?
Még sosem jutottunk el a desszertig itt, az Olive Gardenben.
Micsoda?
Mióta járunk, az itteni randijaink
mindig valamilyen fájdalmas vitába torkollottak
úgy az előétel táján,
de ma este nem.
Ma este sajttortával ünneplünk.
Sam,
úgy örülök, hogy elmész az Antarktiszra!
Persze hiányozni fogsz, de…
szerintem fontos, hogy elmenj.
Szerintem az is fontos, hogy te elmenj, Paige!
Hogy érted?
Átfutottam a régi füzeteimet, mert nem emlékeztem
az Antarktisz népsűrűségére, ami 0,025 ember per négyzetkilométer,
és rábukkantam erre.
Ez a régi „ellen és mellett” listám rólad.
Vagyis ami belőle maradt. Zahid kitépte az eredetit.
Én pedig átsatíroztam.
És azt is kitépted.
De néhány dolog még kiolvasható.
„Okos, hűséges, tiszta a cipője.”
Ezt akkor írtam, mikor úgy egy hete ismertelek.
És most, hogy már 116 hete ismerlek,
tudom, hogy okosabb és hűségesebb vagy,
na meg a cipőd is tisztább, mint sejtettem.
Sam…
számontartod a heteket?
Igen, mert jók voltak.
Szerintem azért a középső ujjaid a varázsmadaraid,
mert remekül kiállsz másokért.
Mint mikor rávetted az iskolát a csendes bálra,
vagy mikor kiabáltál azokkal, akik írtak az évkönyvembe.
Hát köszönöm!
De az antarktiszi utadat először nagyon nem támogattam.
De aztán mégis.
És…
Nekem is ezt kell tennem.
Mármint mit?
Szerintem el kéne fogadnod az élettérépítős állást Georgiában.
De már szinte kezdődik.
- Nem baj. - Pár nap, és mennem kéne.
- Tudom. - Vagy egy évig távol lennék.
Legalább.
Félek.
Tudom.
De…
te vagy a legbátrabb ember, akit ismerek.
Akkor…
nem leszek itt, mikor elmész, és mikor visszaérsz.
Tudom.
De hogy maradjunk együtt, ha ilyen távol leszünk egymástól?
Nem tudom.
Nem hittem, hogy lesz barátnőm.
És aztán megtaláltam a világ legjobbját. Téged.
De most el kell menned, és nekem is,
szóval szerintem…
talán…
szakíthatnánk egy időre.
A fenébe!
Azt hiszem, igazad van.
- És utálom, hogy így van. - Én is.
De ki tudja. Talán…
Talán egy nap innen folytatjuk a kapcsolatunk.
Talán.
De attól, hogy egy ideig nem leszünk egy pár,
én továbbra is szeretni foglak.
Én is téged, Sam.
- Minden megvan, haver? - Igen.
- Ellesztek Edisonnal? - Remekül.
Honey átjön, hoz vegán enchiladát,
és megismeri Edisont.
- Ne engedd, hogy felvegye! - Eszembe sem jut!
Sammy, még egy dolog!
Kiszedted!
Honey-val vettünk egy nagy szerszámot.
És nincs hozzáfűznivalóm.
Viszlát, Edison!
Viszlát, Zahid!
Kösz, hogy a legjobb barátom vagy, és a legjobb keresztapa!
Én vagyok a legjobb keresztapa, de te vagy a legjobb barát.
Hiányozni fogsz!
Te is nekem.
Várj, Sammy!
Bocs, hogy nem kérdeztem, lehet-e!
Nem baj. Legalább szoros érzés.
A régi Zahid rákontrázna egy viccel, de megnőttem.
A régi Zahid erre is rákontrázna.
Az biztos.
Rákontrázna.
CSALÁD
Van elég zoknid? Alsónadrágod? Milyen a csizmád? Betörted már?
Mert ha újonnan veszed fel,
kidörzsöl lábad, ami fájni fog, és lefagy, ha a fájdalom miatt leveszed a csizmádat.
Jó a csizmám.
Hihetetlen, hogy elmész.
Az.
De ezt kell tennem.
Bizony, hogy ezt.
Aggódsz, hogy elmegyek?
Hiányozni fogsz, de nem.
Hatalmas kalandban lesz részetek. Az ilyen helyzeteket lazán kezelem.
Igen, rettentő lazán…
Szeretlek.
Én is téged.
Kész vagy?
Tudom.
Itt vagyok! Tiplizzünk!
Adok egy ajándékot.
- Egy kéz? - Az én kezem.
Így ha hülyeséget csinálsz, fejbe vághatlak a világ másik feléről.
Ha hülyeséget csinálok, sanszos, hogy meghalok, de…
ez emlékeztet majd arra, hogy észnél legyek, úgyhogy köszi!
Szívesen.
Én is hoztam neked valamit.
A zöld pulcsid?
De ez a kedvenced.
Igen, ez a legjobb pulcsim, de az Antarktiszra vékony, ide meg jó.
Igen, így érdemes hordani.
Most már ide hozzám, felfedező!
Hallgass ide!
Amit…
Szerintem azt próbálja mondani, hogy büszke rád.
Köszi, anya!
Szívesen.
Oké.
Minden megvan.
Az útleveleitek!
Azokat itt ne hagyjátok!
Sam! Olyan aranyos vagy a képen!
Az útlevélképen nem szabadna mosolyogni.
Nem tudtam megállni. Túl boldog vagyok.
Na? Indulhatunk?
Igen.
Jól van.
Szeretlek.
A feliratot fordította: Józsa Ildikó