Když tým průzkumníků podniká expedici,
nedělá všechno najednou.
ZAVÍRÁME
Založí základní tábor se zásobami,
aby polárníci měli kam se vrátit.
Jak se blíží konec a loučení,
mé srdce šeptá toto:
„Žijete jen jednou, Techtropáci,
tak běžte žít.“
Ale tenhle týden ještě pracujeme, ne?
Jo. Do práce!
Takže dobrý základní tábor je moc důležitý.
Podívej se kolem. Takové prázdno. Bubu!
Mně se to líbí. Uklidňuje mě to.
Sammy, přemýšlel jsem.
Ty odjíždíš na Antarktidu a moje koule se odporoučí
a vyrobí z ní amulet, co budu až do smrti hrdě nosit kolem krku.
Tohle doktorka neříkala.
Naznačila.
Jde o to, že hodně věcí končí.
Do antarktického programu mě ještě nepřijali.
Jedenáctkrát jsem jim volal
a pojedenácté mi řekli, že pokud nedojde k něčemu mimořádnému, tak mě berou,
takže z toho mám dobrý pocit.
Pak už zbývá jediná věc. Rozlučková párty.
Může se to jmenovat Na plný koule.
Ne! Sbohem, gonádo.
Ne.
Pytlík párty.
Fajn. Něco dobrýho vybereme.
Můžeme mít párty. Na názvu nezáleží.
Fakt? Jindy býváš proti.
Tentokrát ne. Musím stimulovat hipokampus.
To zní zvrhle.
Hipokampus.
To je část mozku, která se stará o orientaci,
paměť a regulaci emocí.
Ten můj asi moc nefunguje. Neumím se orientovat ani regulovat.
Zjistilo se, že po jistém čase na Antarktidě
se hipokampus německých vědců zmenšil o 7 %.
Chápeš?
Fakt nechápu.
Možná protože je tak plochá a bílá a málo jim to stimulovalo mozek.
Takže vědci doporučují, aby polárníci hipokampus trénovali
řešením různých hádanek,
aerobním cvičením a společenskými kontakty.
Párty nabídne spoustu příležitostí ke stimulaci hipokampu.
Cokoli, parťáku. Bude to tanec!
Promiň.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ty jo.
Ty do toho fakt jdeš. Odcházíš.
Jo.
Není to kvůli mně, že ne?
Ne.
Víš to líp než kdokoli jiný. Nechci tady být.
A nikdy nechtěla.
Chceš si promluvit?
- Nejsem připravená. - Dobře.
Chci se zeptat, dostala jsem pozvánku na rozlučku tvého bráchy
a chtěla jsem jít.
- Kvůli Samovi. - Jo.
Je to divný?
Měla bys vědět, že je to i rozlučka s varletem, takže…
Jo.
Pozvánka zněla jasně.
Není to divný.
Měla bys jít.
Tak jo.
Bude tam tvůj táta?
Jo, asi jo. Proč?
Cos to sakra udělal?
Řekls Izzie, že pro mě není dost dobrá? Proboha proč?
Ne. Přišla si se mnou promluvit
a ujelo mi to.
A mrzí mě, jestli jsem se jí dotkl, ale řekl jsem jenom pravdu.
Žádnou pravdu.
Ale už je to fuk. Dosáhl jsi svýho. Rozešly jsme se.
- To mě mrzí. - Nemrzí.
- Casey. - Nemluv na mě.
Casey.
Co?
Víš, že tě miluju, ale…
Proč musíš začínat takhle?
Když tím začneš, vždycky vím, že přijde něco špatného. Co?
Jsi na Izzie moc tvrdý.
- Nedáváš jí šanci. - Jasný, chápu.
Všichni proti mně. Chápu.
Tati, zapiš si do diáře.
V sobotu večer povinná akce na zvětšení mozku.
Já v sobotu pracuju,
ale jestli je to důležité, vyměním si směnu.
Loučíme se se Zahidovým varletem.
Tu směnu si nechám.
Dobrá zpráva.
Máš šanci si napravit reputaci po tom debaklu s pemmikanem a hooshem.
Potřebuju pomoct s párty.
Nepřijde mi, že mám co napravovat.
To teda jo.
Ale uvažovala jsem, že ti na cestu koupím nové zavazadlo.
Poslali ti seznam věcí?
Ať víme, co nás čeká.
Ještě ho neposlali.
Tak já jim zavolám a zeptám se.
Prosím ne.
Nechci, aby si o mně pomysleli, že jsem mimino.
To si nepomyslí. Mimina nejezdí na Antarktidu.
I dospělí potřebují seznam.
Ale ne jejich mámy.
Dobře, tak to zkusím odhadnout.
Ale je to na tobě.
Dobře.
Teď probereme tu párty.
Tématem jsou varlata.
Ne, varle.
Dobře.
Držela bych se kulatých tvarů, ale bez přílišných detailů.
To zní dobře.
A Zahid si vyžádal švédské masové kuličky z Ikey.
Od obchodu s nábytkem bych dobré kuličky nečekal,
ale on je miluje.
Špatné zpráva.
Vypadla nám Wendy.
- Co? - Wendy.
Víš, ta servírka. Naše nová brambora.
Jasně. Já se od brambory držím dál.
Samé špatné vzpomínky.
Uklouzla na ledu a vyvrtla si kotník.
Dost špatný. Třetí stupeň, a jsou jenom tři.
Ale ne, chuděra.
Mám podepsat přáníčko?
Ne.
Hádej znova.
Ale manažeři bramboru nenosí.
Obvykle to tak je, ale tohle je mimořádka.
Potřebujeme bramboru. Korporát na ní trvá.
Tak proč si ji neoblíknete vy?
No tak. Neprotáhl bych tím nohy.
Tvoje nohy dírami projdou.
Potřebujeme tě, Paige.
Sal E. tě potřebuje.
U všech pečenejch brambor.
CESTOVNÍ BATOHY
Tak jo, já jdu.
Užij si párty.
Rychlý dotaz. Kdybys jel na Antarktidu,
chtěl bys radši obří, ošklivý batoh, nebo pěknou sportovní tašku?
Batoh, rozhodně.
- Vážně? - Jo.
Vidíš, a já sportovní tašku.
Jenom nevím, kolik místa bude potřebovat.
Rychle jim zavolám.
Dovolali jste se na Studentské aktivity. Zanechte vzkaz.
Tady Elsa Gardnerová.
Mám pár dotazů k uměleckému programu na Antarktidě.
Konkrétně potřebuji zkonzultovat inteligentní volbu zavazadla.
Ozvěte se mi, prosím.
Mé číslo je 203 145 7539. Děkuji, nashle.
- Sam nechtěl, aby ses do toho pletla. - Jo, nepletu. Už ne.
Užij si to.
Pomocná ruka by se hodila.
Rád bych, ale právě stimuluju hipokampus.
Jedna z možností je konzumace potravin bohatých na omega-3, proto ty sardinky.
Skvělý nápad. Zasmraď to tu před oslavou rybinou.
Dámy budou šílet.
- Myslíš? - Jen pokud to budou kočky.
Pojď mi pomoct.
Je tu Paige a nese dárky.
- Ahoj, Paige. - Ahoj.
Co pro mě máš?
Přemýšlela jsem, co by bylo nejužitečnější,
takže pro Zahida…
pohodlný pooperační polštářek ve tvaru donutu.
Fakticky?
Jen nejvěrnější přátelé myslí na pohodlí koulí druhého.
Vzpomenu si na tě pokaždé, když obemkne mý fidlátka.
To nemusíš.
A pro mého sněhuláčka…
teploučké huňaté palčáky.
Podle reklamy jsou o 40 % zručnější
než běžné palčáky, což je ideální na kreslení.
Netušila jsem, že se u palčáků měří zručnost,
ale zjevně to tak je.
Tak jo. Děkuju.
Ne, já děkuju za vítané rozptýlení nakupováním.
Život je na prd.
Všichni zahajují novou etapu,
a já jsem se vrátila k bramboře.
Upřímně, hned bych si to s tebou vyměnil.
Ne… Já vím. Nechtěla jsem být necitlivá.
Ale Sam se podíval tučňákovi do očí a uviděl své poslání.
Ale jaké poslání mám já?
Kde je můj kouzelný pták?
- A co to tu smrdí? - Sardinky.
Jsou bohaté na mega-3.
Tak bohaté, že se mi zvedá kufr.
Naštěstí tu máme prvního hosta,
tak můžu stimulovat hipokampus společenským kontaktem.
Tak jak se pořád máš?
No… právě jsem to víceméně řekla.
Tohle je hodně, hodně ovocné.
Takže zdravé.
Skvělá účast.
Půjdu si zakonverzovat.
Jsi v pohodě? Chceš mezi lidi?
Ne. Všechny ode mě pozdravuj.
Tak jo.
Ahoj, kamarádi!
Pojďme na počest mých partií zvolit mé nejvypoulenější kalhoty.
Já hlasuju pro vínové manšestráky.
Kdo další?
Šmolkově modré pláťáky.
Zlato, chceš podat sluchátka?
Ne, díky.
Můj hipokampus potřebuje stimulovat.
Po všem, co jsem investoval, musím dát úspěchu na Antarktidě všechno,
i když je to těžké.
Nechceš si teda zatancovat?
Tanec a další aerobní činnosti mají hipokampu prospívat. Tak dobře.
Vy dvě jste tak rozkošný!
- Přijde Izzie? - Asi jo.
Super kérka.
Díky. Tetování bez strojku. Dělám si je sama.
Na noze mám kuře a na zadku srdce.
- Paige mi jednou poslala fotku zadku. - To teda jo.
Máš fakt talent.
Chceš? Mám nádobíčko v autě.
Ne. Asi bych si vybrala nějakou blbost a pak litovala.
V pohodě.
Proč jsi jí posílala fotku zadku?
Nejen jí, celé rodině.
DENTON STUDENTSKÉ AKTIVITY
Dobrý večer.
Díky, že voláte zpátky.
Mám jen pár otázek.
Ale ne.
Děkuji.
Narciso, Lilie.
Moje oblíbené kytky a tanečnice burlesky. Vítejte na mé genitální párty.
Ahoj, Zahide.
S tvým ústrojím je mi to moc líto.
Co ty tady, Elzinko?
Mám tajemství, co bych mít neměla.
Ale ale, pikantní.
Copak?
Nemůžu ti to říct. Je to až moc hrozný.
Zrušili Samův antarktický program. Málo přihlášek.
To nechci vědět.
Já to taky nechci vědět.
- Co teď s tím? - Nevím.
- Chudák Sam. - Já vím.
Šíleně se pro to nadchnul.
Málem snědl sardinky.
Promiň, nemusíš to mít na bedrech ještě ty.
Děláš si srandu?
Pro Sammyho si místo udělám vždycky.
Je jako ty úžasné kuličky z Ikey.
Měla bych mu to říct.
A ty bys měl jít tancovat se svými kámoškami striptérkami,
ať můžou zase do práce.
Jo.
Pracujou, když chtějí. Jsou to esa.
A Lilie obchoduje na burze. Ale beru na vědomí.
Ahoj, Same. Jak se daří hipokampu?
Celkem dobře, ale sluchové i společenské stimulace mám asi dost,
takže půjdu k sobě do pokoje na klidné aktivity v malých skupinkách.
Napíšu ti, až budeš na řadě.
Hele! Jsem na řadě!
- Vymakanej systém. - Díky.
Já to chápu. Když máme s kamarády párty už dost,
dáme pauzu a jdeme si koupit hot dog.
Říkáme si Hotdogová pauza parta.
Radši jdu do pokoje.
Zatím.
ZDRAVOTNICKÁ SLUŽBA OKRESU OAKES
- To vy jste volal? - Jo.
Vynášel jsem odpadky a přišla mi nějaká zmatená.
- To je ona? - Jo.
Lillian?
Co, vy ji znáte?
Jo, znám.
Tak jo.
Hotovo.
Hezký. Křížovky mě baví.
Luštil bych je, i kdyby neprospívaly hipokampu.
Jo, rozvoj mozku je jenom bonus.
Ráda bych zůstala a luštila celou noc,
ale musím do práce. Povinnost volá.
Nebo spíš pruda volá.
Co musím zase nosit brambor, je to na bobek.
- Ahoj, lidi. - Ahoj, Same.
Ta párty je peckovní.
Můžeme se schovat tady u tebe?
Ne, máte dokonalé načasování.
Paige právě odchází.
A teď: kdo se chce učit německy?
Já jo.
Kruci, nenávidím svou práci.
Měj se, Paige.
IZZIE NEDORAZÍM. MÁME TRÉNINK NAVÍC,
KDYŽ TÝM PŘIŠEL O HVĚZDU… PROMIŇ.
Dostal jsem nabídku, ale elektronika, spotřebiče, to je moje láska.
Můžu se stejnou vášní prodávat matrace?
Možná.
A co vlastní obchod s elektronikou?
Jo, může se jmenovat Bobtropolis.
To není špatný nápad.
Ale je.
Hotdogová pauza parta?
- Hotdogová pauza parta! - Super.
Bobtropolis.
Ich heiße Sid.
Ich heiße Sam.
Ne, „ich“.
Ich.
Ič.
Zkus víc chrchlat, ich.
Chich.
Já ti nevím, Same.
Fakt je to dobré na mozek?
Tomu mému se to nelíbí.
Ano, učit se cizí jazyk je to nejlepší, co můžeš pro hipokampus udělat.
Ahoj, mami. Ich heiße Sam.
- Ich! - Božínku.
Same, zlato, můžu s tebou mluvit? O samotě?
Tak zatím, Same.
Zatím, Same.
Wie geht’s? To je německy „tak co?“. Přípustné je i „Was ist los?“
Jde o Antarktidu.
Už teď se mi to líbí.
Jo, není to tak…
Nezvedneš to? Je to táta.
Dougu? Ahoj.
Jo, pořád jsem na Samově párty.
Co?
Moje máma?
Dobře.
Uvidíme se doma.
Mami, je babička v pořádku?
Jo, asi jo. Ale budu muset jít.
Cože? Proč?
Takže ti to řekla?
Mrzí mě to.
S mou babičkou?
Ne, s Antarktidou. Je babi v pohodě?
Snad jo. Co je s Antarktidou?
Že se ten program ruší?
Ruší?
Zrušili ho?
Tys mu to neřekla?
Chtěla jsem.
- Tys to věděla? Jak? - Zavolala jim.
Zakázal jsem ti to.
Šlo jen o zavazadla, zlato.
Vždycky se angažuješ, i když tě prosím, abys to nedělala.
A teď je program zrušený
a já to ani nemám vědět a celé je to tvoje vina!
Promiň, Same.
Jenom se ti snažila pomoct.
Ale nepomohla.
Zkazilas to.
A teď chci být sám.
- Same, zlato… - Sám!
Vracíš se do své staré školy? Jak to?
Nevím.
Clayton mi jakoby přikazoval, jaká mám být.
To ti dělala ta škola?
Jo, víceméně.
Všichni se tam chovají a mluví určitým způsobem.
I lidi z GSA. Přišlo mi, že tam nezapadám.
Do té staré školy jsi zapadala?
Ne.
Jseš v háji.
Možná.
Ani moje střední nebyla nic moc. Teda ušlo to, ale nebyl tam nikdo jako já.
A co vysoká? Je to lepší?
Ano i ne.
Lidi jsou lidi, ale líp se poznáš.
A to už něco znamená.
Vlastně to znamená všechno.
Hele, uděláš mi tetování?
Jseš si jistá?
Jsem si jistá.
Tak já si jdu pro věci.
Tak jo.
Mami?
Elso!
Dáváme si zmrzlinu.
Čokoládovou.
Ráda tě vidím, mami.
Cítíš se dobře?
Víc než dobře.
Bavíme se. Že jo?
To teda jo.
Dobrou noc, mami.
Díky, zlato.
Je hezké být zas ve tvém krásném domě.
Jo, je to hezké.
Děkuju.
To je samozřejmý.
Ne, není.
Celý život se k tobě chovala hrozně.
Tos nemusel.
Ale tady nejde o ni, ne?
Na sedmičce se slaví narozeniny. Potřebujeme bramborový tanec.
Jestli mě paměť neklame, máš tanec v krvi.
V tomhle obleku mi krev leda vře, je v tom tak tisíc stupňů.
A je smradlavý a klaustrofobní.
Potí se mi ruce, protože nemám kam dát mobil.
Proč ta brambora nemá kapsy?
Tohle ti zvedne náladu.
Korporát je nadšený, že jsme sehnali bramboru tak rychle.
Vážně?
Zmínili se o mně?
Ne. Mají radost ze mě. Ale jsme tým.
Teď šup na sedmičku. A pozor na děcko v zeleném.
Předtím zvracel a nechci, aby ohodil ertepli.
Má tetování.
- Prosím? - Kamarádka.
Chtěla tetování, ale měla strach,
ale prostě… Stejně to udělala.
Inspirativní. A teď už rozjeď tu brambádu.
Ne.
Cože?
Ne.
Taky jsem se bála.
Že zase selžu, co budu dělat dál.
Ale víte co?
Ať už budu dělat cokoli,
obléknu se na to podle sebe,
ne jako nějaká blbá zelenina.
Končím.
Cože?
Mějte se, Lairde.
Uvažuj, co děláš.
Když teď odejdeš, korporát bude zuřit.
- Už tě nevezmou zpátky. - Tak ať.
Doopravdy. Zavřeš si do Sal E. Sour Cream dveře.
Ve všech devíti a půl pobočkách máš utrum.
Jo?
Víte, co si o tom myslím?
„Koulej se, koule.
A odkutálela se.
Gonáda moje.“
Kdo další přečte své haiku pro mé varle?
„Jak smutné to je.
Chmurně říkám si, ó jé.
- Budeš nám chybět…“ - Omluvíte mě?
Sammy, jdu dovnitř.
Ahoj, Casey. Hnědý cukřík. Jsi se Samem?
Same.
Tys mě našel.
Říkal jsi, že tě to uklidňuje.
Fakt je to uklidňující.
Jsi v pohodě?
Ne, zuřím.
Tolik jsem se snažil, trénoval a připravoval se
a dělal všechno, co jsem měl,
a teď nemůžu jet
a nemám naplánováno nic jiného.
Moc mě to mrzí.
Mě taky.
Detto, samozřejmě.
Myslím, že jsem bi.
Jasně že jsi. Měla jsi kluka a pak holku.
Není to vždycky tak jednoduché, ale dobře.
Akorát jsem to nikdy neřekla nahlas…
Jaký je to pocit?
Ulevilo se mi.
Mám fakt strach.
Same?
Teď ho hodně pevně obejmeme, jo?
Vynasnažím se.
Nemusíš.
Tak jo.
Na Antarktidě je dobrý základní tábor nutnost,
ale i ten nejlepší tábor je jen dočasným domovem.
Jakmile se naučíte, co jste potřebovali,
jakmile najdete, co jste hledali,
a přežili, co jste potřebovali překonat…
Bude mi to tu chybět.
Mně taky.
Jo.
…je čas se posunout dál.
Lidi, já to dala.
Našla jsem své kouzelné ptáky.
Tady letí.
Co je?
Překlad titulků: Barbora Vrbová