Är du orolig för regionmästerskapen?
Clayton Prep har en snabb mexikanska, men henne kan du slå.
Är du arg för att jag sa mexikanska?
Jag kysste en kille.
Oj... Inte illa.
Jag tänkte inte säga nåt.
Men jag har ju ingen annan, vilket känns ganska patetiskt.
Första kyssen, alltså?
Det är stort.
- Vad konstig du är. - Det är jag inte alls.
Du tar avstånd och svänger med armarna.
Jag dinglar bara med dem.
Det är så jag springer. Vänta lite...
Vem är han? Vilken skola går han på? Vad brukar ni göra?
- Hur lång är han? - Han heter Evan och går yrkesutbildning.
Vi hänger oftast i parken.
- Vi ska göra läxor i eftermiddag. - Läxor?
Har de läxor på yrkesutbildningen? Kan han laga vår luftkonditionering?
- Kan vi sluta nu? - Casey!
Vänta, Casey!
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Den som sa att man kan uppnå perfektion genom övning var en idiot.
Människor kan inte vara perfekta, för vi är inga maskiner.
Tyvärr.
Övning gör en i bästa fall... bättre.
Så för att kunna bli en bra pojkvän åt Julia -
- måste jag ha en övningsflickvän.
Man blir bra på nåt om man gör det upprepade gånger.
När man får rutin på det.
SAMS TVÄTTMEDEL
GLÖM INTE DEODORANT! KOMPISARNA KOMMER ATT TACKA DIG.
BÄSTA DAGEN NÅGONSIN
NICK: ÄR DU VAKEN?
I DAG
KOM IHÅG
VIKTIGT
TA UT PINNEN UR BAKEN!
Casey... Varför står det att jag ska ta ut pinnen ur baken?
Jag vet inte, men om det står där måste du göra det.
Behöver ni ny energi så finns det bullar.
Nej, du är tillräckligt sockersöt.
Det finns 432 tjejer på vår skola.
91 av dem börjar på M.
Det blir 21 %.
I hela landet är det bara... 9 %.
Det struntar jag i till 100 %.
- Bu! - Intressant.
Jag ska till gallerian sen, nån som vill ha nåt?
"Nej, mamma, men tack för allt du gör."
NICK: ÄR DU VAKEN?
I tvåan fick jag ett alla hjärtans dag-kort från Madison Gold.
Det var ett bi på och så stod det "bee mine". B-E-E.
Jag förstod inte varför "be" var felstavat, men hon förklarade.
Det var det första skämtet jag lärde mig.
Madison... "Bee mine".
- Va? - Vill du gå på dejt med mig?
Vad trevligt, men jag är upptagen.
Okej.
Jag sa inte när. Fredag, klockan 18.00.
- Jag är ändå upptagen. - Okej.
Du skulle i så fall bli min övningsflickvän.
Den jag egentligen är kär i är min terapeut Julia.
- Det gör inte saken bättre. - Jag kan torsdag också.
- Jag vill inte gå ut med dig! - Varför inte?
Därför att...
Nu får du verkligen inte ta illa upp, -
- men du är väldigt konstig och har samma kläder varje dag.
Dessutom har jag en kille på gång som messar hela tiden...
- Jag måste ha nya kläder. - Okej. Varför det?
Tjejer verkar gilla när killar har olika tröjor. Varför är det så?
De vill veta vad du har för stil, det säger en del om en person.
Som att en del leguaner ändrar färg på dröglapparna för att attrahera andra?
Precis... tror jag.
- Hur tänker du när du väljer kläder? - Det gör jag inte, det gör mamma.
- Gör inte din mamma det? - Inte nu längre.
Det är kanske dags att du börjar välja kläder själv.
Hur då? Det finns ju så mycket kläder.
Olika färger, mönster, storlekar...
Den här tröjan kallas dimgrå, men dimma är ju halvgenomskinlig.
Välj nåt som känns som du, bara.
När du bor ensam måste du klara det.
Du klarar det, Sam. Det finns nog en stilmedveten kille där inne.
- Du syftar på mig, va? - Ja.
Det kommer att gå bra.
Casey har en kille.
Ingen fara, Casey är en smart tjej.
Andas lugnt, det här går jättebra.
Hon berättade om det, det är väl bra? Jag behöver nog inte oroa mig.
Det trodde jag om min dotter också.
Det är kul att vara morfar. Du kommer att gilla det.
TACK FÖR
FORTSATT VISAT INTRESSE.
VI KLÄR AV OSS NAKNA!
- Jag vill följa med och handla. - Va?
Jag vill följa med till gallerian.
Jag umgås gärna med dig, men det är enklare att åka ensam.
Julia säger att jag måste lära mig att shoppa, tills jag bor ensam.
Det var ju bra tänkt, -
- men hon var inte med senast vi var i gallerian.
Det var jobbigt med alla ljud och alla lampor...
Den där hemska fontänen med vattnet som sprutar...
- Den var hemsk. - Precis.
Du blev arg.
Minns du vad som hände?
Jag slog till mannen på Panda Express, och vi får aldrig mer gå dit.
Vi som älskar deras Gongbao-kyckling.
Julia tror att jag är redo.
Om jag hittar nåt snyggt kan jag ta en bild och skicka till dig -
- så kan du handla hemifrån. Det låter väl bra?
Nej.
Jag är ingen barnunge längre, mamma.
Jag kan handla. Jag kan göra saker.
Så klart att du kan.
Okej... Jag gör klart här, så åker vi sen.
- Vill du hjälpa till att packa in? - Nej.
Jag har aldrig sett en mindre fotogenisk familj.
- Det är vi stolta över. Räcker det nu? - Nej.
Titta här. Du surar.
Ja, jag var irriterad.
Mamma ordnar en autismpromenad varje år och fotar oss så att vi minns svetten.
Det här är ju suveränt.
Var är din pappa här?
Märkligt. Ingen brukar få stå över.
När jag hade blindtarmsinflammation sa mamma att jag skulle promenera bort det.
Pappa... Det här är Evan.
- Trevligt att träffas. - Tack för att du tittade förbi.
Varför gick inte du autismpromenaden 2004?
Du är inte med på bilden.
Jag vet inte, det var nåt med jobbet.
- Gick mamma med på det? - Ja.
Har ni gjort läxorna? Ska Evan gå nu?
- Han skjutsar mig till träningen. - Det kan jag göra.
Det behövs inte, han gör det.
- Kör du bil? - Ja.
- Några parkeringsböter? - Nej.
- Trafikförseelser? Villkorlig frigivning? - Nej.
Han har snott en tuba.
Tuba? Är det slang?
- Vi ska väl åka nu. - Du ska nog åka nu.
Pappa!
- Kan du lämna oss? - Jag väntar i bilen.
- Vad fan sysslar du med? - Detsamma.
Du kommer hem tidigt och beter dig som mamma.
Det var inte schyst sagt.
Jag är orolig för dig.
Jag vill inte att du blir distraherad och sabbar träningen.
Det gör jag inte, träningen är viktig för mig med. Lägg av nu!
Vi får prata om den där tuban sen.
FOTBOLLSMATCH 19.30 HEJA OWLS
Då så, tack för skjutsen.
Det hade gått fortare att gå. Du kör som min mormor.
Har du sett min bil?
Kör jag för fort ramlar den isär.
Det blev konstigt med din pappa.
Han är bara dum.
Pappor är väl så mot sina döttrars killar.
Visst, men att han ljög om autismpromenaden.
- Varför tror du det? - Det var ju uppenbart.
"Det var nåt med jobbet..."
Du känner honom inte ens.
Nej, men jag är van vid pappor som ljuger.
Och mammor. Och morbröder. Till och med min hund låtsas behöva gå ut.
Tråkigt att höra, men pappa ljuger inte.
Han är den enda som förstår mig.
Om han verkar sur är det nog för att jag berättade att vi kysstes.
- Har du berättat att vi kysstes? - Det är det jag menar...
- Vi är ärliga mot varandra. - Vad bra.
Han ljög inte.
Det är så starkt ljus...
- Vill du ha solglasögonen? - Nej.
- "Pip, pip, pip!" Är det inte irriterande? - Bara när du låter så.
- Vill du ha hörlurarna? - Nej, det går bra.
Okej, vad bra.
Nu gör vi det så smidigt som möjligt.
Smidigt var det rätta ordet.
Zahid! Är du här?
Zahid är här.
Jag bad honom komma eftersom han är så stilmedveten.
- Ibland har han två klockor. - Jag är väl också stilmedveten?
Kom hit, mrs G.
Härligt. En lång kram... Tack.
Du doftar ljuvligt.
Den här skulle passa dig, Sam. Det är din färg.
- Julia vill att jag ska välja kläder. - Strunta i Julia.
- Oj! - Förlåt.
- Det var inte meningen att säga det högt. - Jag förstår att hon är jobbig.
Jag jobbade med en sån kille en gång.
- Vet du vad jag gjorde då? - Nej.
- Jag tryckte rumpan mot hans bil. - Ursäkta?
Jag gick ut på parkeringen när han jobbade, drog ner byxorna -
- och tryckte min nötbruna rumpa mot hans bil.
Hur hjälpte det?
Inte alls.
Men jag vet att min rumpa nuddat hans bil, utan att han vet det.
- Det ultimata maktmedlet. - Okej...
Vi går till provrummen, Sam.
Nej, vad jobbigt... Jag ringde ju och förvarnade.
- Jag går och hämtar nån. - Jag kan gå in här.
Nej, jag kommer snart.
Vi skippar tråkskjortorna och går rakt på festplaggen.
Hejsan... Dolores. Jag heter Elsa Gardner.
Jag tror att vi talades vid på telefon.
Ja, du sa att jag har en vacker röst.
Den är ännu vackrare i verkligheten.
Det gällde min son som har behov av en lugn miljö.
Ett eget provrum, ingen musik, dämpad belysning...
Jag sa att jag skulle se vad jag kunde göra, men jag kunde inte göra nåt.
Vi är inte klara än.
Varför sa du inte att du inte kunde hjälpa mig?
"Använd pengarna nån annanstans.
Gärna nånstans där man är mån om sina kunder."
Det ska jag säga nästa gång.
Ja, för fan! Full pott.
Dragkedjor, spännen... Jag hatar den.
Tjejer dras till skinnjackor.
Jag bar en på en bröllopsfest och fick två timmars fotmassage av brudens kusin.
Inte den snyggaste, men hon dög.
Det känns inte som jag. Julia sa att kläderna ska kännas som jag.
Du vill ju få tjejer. Det sista du ska vara är dig själv.
- Jag tar av den. - Lita på mig, Sam.
Jag begär inte så mycket.
Jag ber bara om lite förståelse.
Tänk er själv hur det är med autismspektrum i så här starkt ljus -
- med hög musik och folk som tränger sig fram.
Ursäkta? Knuffade ni till mig?
Va? Nej! Jag visade bara.
- Jag har hittat den. - Toppen. Tappa bort den igen.
- Den är hemsk, den glänser ju inte ens. - Jag gillar den.
Det är 100 % bomull, det är min favoritbomullsprocent.
Det är åtta valar på den, det är fler än jag sett tidigare.
Okej. Om du måste ha valtröjan kan du väl ha den här över?
Hej, älskling...
Jag får inte vara kvar i affären. Bara för att jag var en god mor.
Här är mitt kort. Köp två, tre plagg, så ses vi utanför.
Jag ska köpa en underbar t-shirt med valar och en hemsk skinnjacka.
Zahid säger att jag får chicas då, alltså tjejer. Det var därför jag kom hit.
- Var det därför du ville gå hit? - Så klart.
- Vet Julia om det? - Det var hennes idé.
Strålande.
Ja, jag kommer.
Vi ses utanför, vännen.
- Jaha... Tjejer, alltså? - Var då?
Nej, jag menar...
Vill du verkligen det? Vill du gå på dejt?
Är du inte rädd för att bli sårad?
Bara om jag går på dejt med en vithaj.
Jag förstår vad du menar...
- Du syftar på mina känslor. - Ja.
Jag blir lite nervös av att prata med tjejer, -
- men Julia säger att det är bra att göra läskiga saker.
Ibland så.
Rädsla har även biologiska orsaker, man ska fly eller fäkta.
Om jag går på en mörk bakgata och börjar känna mig rädd, -
- då är det min kropp som vill skydda mig från knivbeväpnade gäng.
Jag börjar bli äldre, mamma, och nån gång hoppas jag verkligen -
- att jag ska få se bröst.
Vi borde köpa sex kuddar till, så att vi kan kasta ner sex kuddar var.
- Det har vi väl råd med? - Ja.
Jag tror -
- att Julia påverkar Sam för mycket.
- Han har fäst sig för mycket vid henne. - Jaså?
Men han gillar ju henne, och det går bra för honom med den sociala biten.
Han lägger för mycket vikt vid allt hon säger.
Du skulle ha sett honom i affären, han pratade bara om vad Julia sagt.
- Är det dåligt? - Ja, hon pressar honom.
Hon beter sig som en 12-åring och pressar honom för mycket.
Jag får prata med henne.
- Var trevlig, bara. - Det är jag alltid.
Jag borde nog inte säga det här, men Casey har typ en kille.
Jag vet, jag läser alla hennes meddelanden.
Underbart.
- Snygg T-shirt. - Tack. Jag vill ha en träningsflickvän.
Jag var sarkastisk. Den är fånig, men inte alltför hemsk.
Nån stackars osäker tjej kommer säkert att bli kär i dig nån gång i framtiden.
Det hoppas jag. Jacka eller inte?
- Zahid tycker jacka, men inte jag. - Ju fler jackor desto bättre.
Du, Sam... Vet du varför pappa inte var med på den första autismpromenaden?
2004? Det var då han lämnade oss.
Vadå "lämnade oss"? Flyttade han ifrån oss?
- Ja, i åtta månader. - Är du säker på det?
Hur kunde han göra det?
Han packade väl sina kläder och åkte.
FISKAR – TILLBAKA OM 30 MIN
Jag hatar dig.
Inte dig. Du verkar trevlig.
RESERVERAD P-PLATS DR JULIA SASAKI
NICK: HAR DU GLÖMT MIG?
Jag kan inte förstå hur pappa kunde lämna oss.
Varför? Var han otrogen?
Har han en annan familj nånstans?
Det känns inte alls som han.
Förlåt, jag borde inte ha sagt nåt.
Jag är glad att jag fick veta.
Jag trodde att vi stod varandra så nära. Vem överger sin familj?
Min pappa är spelberoende, om det hjälper dig.
Förra året stal han min identitet.
Jag tycker inte att det är så roligt.
Okej, tack för att du ringde.
Okej. Tack.
- Helvete. - Ja, det är ju ingen sylt i.
Det var Caseys tränare, hon var inte på historielektionen i dag.
Hon har ju precis varit avstängd, vill hon bli det igen?
- Hon svarar inte. - Tror du att hon är med killen?
Jag tror att hon är med killen.
- De brukar hänga i Kennedy Park. Kör dit. - Vi dödar honom.
- Tagga ner, Chuck. - Nej, vi ska döda honom.
Kapitel åtta: fotosyntes. Är ni laddade? Ni fick i läxa att läsa...
När en hummer blir för stor för skalet ömsar den skal.
När ormar har en tillväxtperiod ömsar de skinn.
Många av organismerna kallas...
Ibland måste man bara bli av med sitt yttersta skal.
Sam...?
Ja, ms Jablonski?
- Är allt bra? - Ja, tack.
- Är allt bra med er? - Ja, jag mår bra.
Okej, så bra.
Lägg av!
OAKES COUNTYS SJUKHUS
- Skolkar du när du precis varit avstängd? - Ska du inte fråga varför?
På grund av den där jäveln! Du skulle ju inte låta dig distraheras.
Det är på grund av dig!
Jag vet att du lämnade oss 2004.
I åtta månader.
Skit samma!
- Casey! - Jaha...
Snodde du en tuba?
Casey.
Lyssna nu...
Jag har inte sagt nåt, för att det...
Det är inget jag är stolt över.
Okej?
Det blev jobbigt när din bror föddes.
Det var jobbigt att få en son som inte log -
- och inte såg en i ögonen.
Jag trodde att det skulle gå över, men så fick han sin diagnos...
Mamma engagerade sig med grupper och kostråd, hon tog det jättebra.
Men jag...
Jag kunde inte ta in det.
Det kändes som om jag bara förstörde, så jag gav mig av.
Det var varken ditt, mammas eller Sams fel, utan mitt.
- Vart tog du vägen? - Jag åkte till farfars stuga.
Han ville att jag skulle bygga ut stugan. Sen blev jag kvar där.
Jag murade en jäkla eldstad...
Jag satt där och drack öl...
Det var hemskt.
Jag skäms för det.
- Hur kunde du lämna oss? - Jag ångrar det.
Och du vet att jag älskar dig. Massor.
- Jag älskar dig mest av allt. - Jag vet.
Jag vet. Jag förstår.
- Jag vill ge mig av varenda dag. - Det får du inte göra.
Jag vill bara att det ska bli bra mellan oss.
- Snälla? Kan du säga att allt är bra? - Ja. Allt är bra, pappa.
Jag vet att jag beter mig irrationellt -
- men jag vet inte vem jag är längre.
Jag vet inte vem som behöver mig.
Hej! Fin T-shirt.
- Är du sarkastisk? - Nej.
- Tack. - Du...
Definitivt inte Sam.
Jag vet inte vad jag vill.
Jag vet inte hur det ska bli.
Eller vad jag ska förvänta mig.
För allt förändras.
Jag fungerar inte så bra utan rutiner.
Är du klar, Casey? Nu ska du få stryk.
Casey?
Undertexter: Martina Nordkvist