Richard...
Richard!
Rich!
Ei!
Richard!
Ei!
Tositarina
Viisi kuukautta aikaisemmin
Näkemiin. - Hei hei, Tami.
Heippa.
Bonjour.
Ammatti?
Mikä tahansa, kunhan matkakassa karttuu.
Oleskelun pituus?
Ei aavistustakaan.
Lopullinen määränpää?
Selvä.
Mikä toi sinut Tahitille?
Tuuli kai. Työskentelin kuunarilla -
enkä halunnut vielä palata kotiin.
Missä asut? - San Diegossa. Kaliforniassa.
Milloin palaat kotiin? - En koskaan.
Ehkä kun olen nähnyt maailmaa.
Moikka. Miksi veneesi nimi on Mayaluga?
Se on swatia. -Olen uusiseelantilainen. Mitä se tarkoittaa?
"Hän joka ylittää horisontin."
Voisitteko auttaa?
Onpa hieno. - Kiitos.
Mikä nimesi olikaan?
Richard. - Olen Deb.
Tuo on Tami.
Tami...
Kiitos avusta. - Eipä kestä.
Nähdään.
Oli kiva tavata. - Samoin. Nähdään.
Hei.
Tämä on sinulle.
Sepä huomaavaista.
Kiitos, Tami. - Ei mitään.
Pidätkö kalasta?
Olen kasvissyöjä.
Ahaa... - Pidän elävistä kaloista.
Ajattelin pyytää sinut syömään.
Voin tehdä tosi hyvän kasvisversion.
Kuulostaa hyvältä. - Hienoa.
Kiinni veti.
Tuonko jotain?
Vihanneksia.
Onnistuu.
Olet käynyt niin monessa paikassa.
Jep. - Tällä veneelläkö?
Vain minä ja hän. - Mistä löysit sen?
Rakensin sen, kun työskentelin telakalla Etelä-Afrikassa.
Rakensitko tämän veneen?
Melkoinen suoritus!
Eikä ole. - Onpas.
Kiitos.
Kippis.
Millaista on purjehtia merellä yksin?
Kurjaa.
Kylmää. Ihan hirveää.
Älä viitsi. Oletko tosissasi?
Palat auringossa, olet uupunut ja merisairas, usein yhtä aikaa -
ja aina nälissäsi.
Olet aina läpimärkä. Ja sitten tulevat aistiharhat.
Tuskin kivoja sellaisia. - Ikävä kyllä ei.
Miksi purjehdit, jos se ei ole hauskaa?
Se tunne...
Sitä ei voi kuvailla.
Se on voimakas.
Loputon horisontti...
Muutaman päivän jälkeen tunnen itseni uudestisyntyneeksi.
Ei muuta kuin sinä, tuuli -
ja veneen halkomien aaltojen ääni.
Anteeksi, tuo kuulosti tosi kornilta.
Ei ollenkaan.
Sinäkin siis olet purjehtija.
Rakastan purjehtimista, mutten ole purjehtija.
En niin kuin sinä. - Oletpas. En usko sinua.
Lähdetäänkö vesille?
Nyt heti? - Vaikka.
Voimme mennä nyt heti, tai huomenna...
Mahtavaa!
Purje elää. Skuuttaanko?
Sinähän et ollut purjehtija! - En olekaan.
Opin vähän kuunarilla, mutta horisonttia en ole ylittänyt.
Richard!
Richard! Richard!
Missä olet?
Mayday! Tämä on purjevene Hazaña!
Kuuleeko kukaan? Haloo?
Edellinen sijaintimme oli 129°W 12°N.
Kuuleeko kukaan? Haloo!
Mayday!
Onko siellä ketään? Sulhaseni...
Vene uppoaa. Mayday!
Missä sinä olet?
Minne ollaan menossa?
Satumaista.
Et kai hyppää? - En tietenkään.
Älä nyt.
Tami!
Uskomatonta.
Tami!
Oletko kunnossa?
Miten sinusta tuli noin villi? - Mitä tarkoitat?
En ole koskaan tavannut sinunlaistasi.
Peloton kuin jätkä. - Kuin jätkä?
Minä en ole koskaan tavannut sinunlaistasi.
Herkkä kuin nainen.
Jolla.
Herranjumala!
Rich...
Toimi nyt...
Hemmetti!
Ei!
Se ajelehtii!
Pysähdy!
Minä tulen! Korjailen vähän ensin!
Kas näin.
Hyvältä näyttää.
Jibi löytyi.
Hoidetaan vedet pois.
Pystymme tähän.
Pysy siinä.
Ei!
Pysy nyt siinä...
Ei!
Tee minulle mieliksi.
Hyvä.
Näytä mistä sinut on tehty.
Tullaan, rakas!
Mikä tuo on?
Minulleko?
Sinulle.
Nyt ei ole syntymäpäiväni.
Ei niin, mutta näin sen näyteikkunassa, ja ajattelin sinua.
Et pidä siitä. - Pidänpäs.
Se on upea.
Richard!
Ollaan pian siellä!
Koeta kestää!
Olet elossa!
Herranjumala.
Minä olen tässä.
Katso minua.
Kaikki järjestyy.
Kaikki järjestyy...
Kaikki järjestyy, ei hätää.
Tiedätkö, mikä kukka tuo on?
Plumeria, vai mitä?
Frangipani. - Mikä?
Frangipani. - Siksikö te sitä kutsutte?
Rakkauden kukka.
Ihan kuin Jumala olisi luonut sen peittämään jätteiden löyhkän.
Edesmennyt äitini sanoi, ettei mikään elä elämäänsä nopeammin.
Päivän aikana se puhkeaa, muuttaa väriä...
kuihtuu ja kuolee.
Joskus sanomasi asiat... - Vasen vai oikea?
Miten niin? - Tämä on hyvin tärkeää.
Valitse sinä.
Jos valitset vasemman puolen, se tarkoittaa, että olet varattu.
Että olet suhteessa.
Viisas valinta.
Seitsemän vuotta?
Eli kun aloit rakentaa Mayalugaa, vietin 16-vuotissynttäreitäni.
Jep. - Jestas.
Miten juhlit niitä?
Äiti vei minut baariin.
Join varmaan 10 paukkua melonilikööriä. Elämäni pahin kankkunen.
Villi äiti, siis. Mieleltään nuori.
Vain nuori. Hän oli 31. - Kun sai sinut?
Ei, vaan baari-iltanamme. Hän oli 15, kun sai minut.
Uhmakas teini pamahti paksuksi.
Isäni vanhemmat kasvattivat minut.
Millaista se oli? - Ei ollut vertailukohtaa.
Yritin tietysti karata -
mutta koska äiti ei koskaan ollut kotona, tuntui, että oli pakko pysyä maisemissa.
Tuntui, että piti käydä koulu loppuun äidin vuoksi.
Se käy järkeen.
Lähdin heti päättäjäisten jälkeen.
Ostin tyttökaverini kanssa sikahienon bussin.
Ajettiin Todos Santosiin ja asuttiin rannalla muutama kuukausi.
Perustettiin salsakoulu, surffattiin joka päivä.
Se oli mahtavaa.
Aioin jäädä puoleksi vuodeksi, mutta siitä on viisi vuotta, ja nyt olen tässä.
Tosiaan.
Mennäänkö joraamaan?
Saanko jättää väliin?
Minä varoitin sinua.
Valitan, parempaan en pysty.
Älä höpsi.
Olet paljon parempi tanssija.
Se on mekon ansiota. - Niin on.
Siksi ostit sen minulle.
Tami... - Niin?
Purjehtisitko kanssani maailman ympäri?
Hengitä ulos.
Noin, valmista tuli.
Hengitä.
Mikä on? - Kylkiluut!
Herranjumala.
Laita kätesi ympärilleni. Yy, kaa, koo, ylös.
Voisimme purjehtia Fatu Hivalle ensin. - Se voisi toimia.
Kunhan vältämme Hanavavea. Se on muuttunut rysäksi.
Miksi? - Sinne on helppo ankkuroida.
Laiskiaiset. - Omoa Bay taas on aivan parfait.
Hienoja rantojako? - Mielettömän kauniita.
Entä Japani? Olen aina halunnut sinne.
Pilailetko? Se on unelmakohteeni.
Mennään sinne. Kauanko matka kestää? - Ikuisuuden, mutta väliäkö sillä?
Haluan matkustaa kanssasi kaikkialle.
Richard!
Tervehdys!
Missä hitossa olet piileskellyt? - Siellä täällä.
Olin soittaa rannikkovartiostolle.
Tämä on Tami.
Christine ja Peter.
Mitä kuuluu? - Hyvää. Mennään kahville.
Haluaisimme jutella eräästä asiasta.
Joudumme palaamaan Lontooseen, ja...
Etsimme sopivaa henkilöä, ja tämä voisi kiinnostaa sinua.
Purjehtisitko Hazañan takaisin Kaliforniaan?
Saat 10 000 dollaria ja 1. luokan paluulipun.
Oletteko tosissanne? Pilailetteko?
Emme. Mitä sanot?
Minne Kaliforniaan? - San Diegoon.
Vau.
En halua katsoa lahjahevosta suuhun, mutta onnistuisiko kenties -
kaksi paluulippua?
Kiinni veti. - Loistavaa.
Milloin lähdette? - Viimeistään ensi viikolla.
Ja olisimme kiitollisia, jos voisitte ilmoittaa, milloin lähdette.
Ilman muuta.
Voimme... sumplia sitä.
2. päivä tuuliajolla
Haluatko todella, että minä hoidan tämän?
Minulla on surkea matikkapää.
Pystyt mihin tahansa, kun tarpeeksi tahdot.
Niin äitinikin sanoi.
Sitten hän sanoi, että olin liian lujatahtoinen.
Kunpa olisin enemmän kuin hän.
Minulla olisi lapsia ja omakotitalo.
Olisin yhä merisotakoulussa, jos olisin kuunnellut isääni.
Mutta päätin elää omaa elämääni.
Olemme...
tosi kaukana pohjoisessa.
Mehän ajelehdimme. Kuinka kaukana?
Paljon kauempana kuin luulin.
Leveysaste?
18°N.
Etsintäalue on 4 000 km².
Kuolemme tänne.
Täällä ei kulje lentoreittejä.
Ei laivaväyliä.
Tami...
Kukaan ei tiedä, että olemme täällä.
Pärjäämme kyllä.
Hei.
Kaikki hyvin?
En halua roikkua mukana sinun seikkailuillasi.
Tajuan että se on mahtava tilaisuus.
Mutten halua vielä palata kotiin.
En halua mennä siihen suuntaan.
Mutta jos sitä haluat, niin...
Anteeksi.
En sitten lähde. - En minä sitä pyydä.
Tiedän.
Purjehdin maailman halki löytääkseni sinut.
En päästä sinua noin vain.
Mitä?
Saanko nähdä sen hirmuveneen?
Vene on 55 jalkaa...
14 sekuntia.
Eli kuljemme 2-2,5 solmua.
Voisimme päästä San Diegoon 25 päivässä.
Tosin vastatuulessa se voi viedä kuukausia.
Eihän meidän tarvitse mennä San Diegoon.
Mitä tarkoitat? - Tarkoitan...
että voisimme mennä Havaijille.
Kuten merenkulkijat ennen vanhaan.
Moni niistä kuoli. Jos missaat Havaijin...
Edessä on avomerta Japaniin asti.
Se on hakuammuntaa.
Jos missaamme Havaijin, kuolemme. - Se on 500 merimailin kiertotie.
Mutta kulkisimme myötävirtaan ja -tuuleen.
Selvä, jiirataan vasemmalle 19. leveysasteella.
Jep.
Satamassa sanoin: "Vihdoin Rangiroalla!"
Eräs mies katsoi vaimoaan ja sanoi meille:
"Ette ole Rangiroalla, vaan Apatakilla."
Eikä! - Sehän on 100 merimailin päässä.
Niinpä. Elämäni pisin purjehdus.
Anteeksi, kulta.
Skoolataan. - Kippis.
Miksi teillä on kiire takaisin Lontooseen?
Christinen isän terveys on heikentynyt.
Ikävä kuulla.
Paraneeko hän? - Hän on 94 vuotta.
Olisimme ikuisesti kiitollisia.
Tämä on upea vene.
Käymme hakemassa inkivääriolutta.
Olkaa kuin kotonanne, palaamme pian. - Kiitos.
No, mitä pidät hirmuveneestä?
Minusta 6 500 km on sairaan pitkä matka.
Niin, mutta kuukaudessa tienaisimme tarpeeksi reissataksemme vuoden.
Ai vuoden?
Kuka sanoi mitään vuodesta?
Haluat aina eroon minusta. - Haluat aina rakastella kanssani.
Täälläkö?
Onhan vene meidän, joten miksikäs ei?
Lähdet siis mukaan?
Vain lentolippujen takia.
Myöhemmin, senkin vanha pukki.
Rakas äiti. Viime kerrasta on jo aikaa -
mutta nyt olen tulossa kotiin.
Purjehdin täältä upealla jahdilla San Diegoon.
Matka kestää noin 30 päivää. Toivon mukaan ollaan perillä halloweeniksi.
Toimi nyt...
Saatiin vettä!
Toivottavasti olet kotona, koska tuon poikaystäväni kylään.
Hänen nimensä on Richard. Hän on vähän vanhempi, kotoisin Englannista.
Olemme tapailleet vain pari kuukautta, mutta tuntuu, että hän on se oikea.
Bon voyage, kyyhkyläiset!
Tyynenmeren ylitys näyttää, olinko oikeassa.
En malta odottaa, että näen sinut ja ukin ja mummin.
Ja isän, jos hän on siellä.
Nähdään pian. Rakastan sinua.
Siinä kaikki. Tuoretavara on loppu.
Pahus.
Tässäkö kaikki? - Enempää en pystynyt pelastamaan.
Tarvitset tätä.
Juo.
Silmät kiinni.
Kohta rakastat minua vieläkin enemmän.
Avaa silmäsi.
Maapähkinävoita?
Autanko? - Ei tarvitse.
Paljonko rakastat minua nyt?
Onko hyvää?
Niin hyvää!
Voi luoja.
Vau... Mitä pidät tuosta?
Tosi punainen.
Kuvailisitko Monet'n maalausta noin?
Kuvailisin, jos se olisi punainen.
Auringonlasku ei ole punainen. Tuo väri on...
punajuurensävyinen granaattiomena.
Hyvät naiset ja herrat -Bob Ross!
Punajuurimainen... - Punainen se on!
ja häivähdys mandariinia ja pellavaa, ja pieni vivahde karneolia.
Punainen.
Iltataivas punertava... - On merimiehen turvana.
Kuka Bob Ross muuten on? - Etkö tiedä?
Hän on kitschin mestari. Nykyajan Monet.
Rakastaisit häntä.
Hetkinen.
Odota, näytä...
Poskesi ovat... - Punaiset!
Eivät todellakaan punaiset. Pikemminkin...
häivähdys kihisevää lohiketsuppia.
5. päivä tuuliajolla
Tam... Mitä nyt?
Odota.
Olemme 60 merimailia poissa reitiltä.
Ja menetimme yhden leveysasteen. - Miten?
En minä tiedä!
Ehkä kello ei toimi, tai sitten laskin väärin.
Olemme yli 1 800 merimailia Havaijista.
Eikä se pirun ruori auta yhtään.
Kurssin pitäminen on mahdotonta.
Pitää annostella. - Haluatko kuolla nälkään?
Ryhdytkö uhriksi? - Onko muka vaihtoehtoja?
Ole hiljaa!
Oletko kunnossa?
Keulapurje on takertunut siihen. En saa sitä irti.
Annetaan sen olla. - Se hidastaa meitä.
10. päivä tuuliajolla
Mikä on? - Ei mikään.
Onko kaikki hyvin? - On.
Vesi loppuu pian.
Seitsemän sardiinipurkkia.
Yhdeksän purkkia...
luoja ties mitä.
Toivotaan persikoita.
Pelkäänpä, että niissä on papuja.
Kolme purkkia säilykelihaa.
Chilikastiketta, jippii... Tämä ei riitä viikoksi.
Täydennetään proteiineilla.
En aio tappaa kaloja.
Mikset? - Koska se on eläinrääkkäystä.
Ruoka ei riitä Havaijille asti. - Tiedän.
Olen pahoillani.
Kylkiluut ovat murtuneet.
Jalka on murskana.
Olen pelkkä taakka.
Ota rauhallisesti.
Helppo sinun on sanoa!
Voisi olla pahemminkin. Voisit kuolla nälkään.
En pysty! Se on liian vaikeaa!
Ei se mitään.
En pysty siihen.
18. päivä tuuliajolla
Mitäs tänne on piilotettu?
Mitä?
Eikä. Mikä kultakaivos.
Ei ole totta.
Bileet pystyyn!
Tilkka ihmisyyttä.
Kunpa et olisi tavannut minua.
Silloin olisit välttynyt tältä.
Silloin minulla ei olisi muistoa meistä.
En vaihtaisi tätä mihinkään.
Saanko kysyä sinulta jotain?
Toki. - Miten äitisi kuoli?
Haluatko todella tietää? - Ei tarvitse kertoa. Olen vain utelias.
Kun olin seitsemän, hän hirttäytyi. - Mitä?
Ei hätää.
Siitä on pitkä aika. - Kauheaa.
Lapsen kuuluu menettää vain vanhoja läheisiä.
Ei omaa äitiään.
Vuosien mittaan olen vain...
niin kuin sisäistänyt sen. - Minkä?
Hänen äänensä...
kai.
Kuvittelen yhä pyytäväni häneltä neuvoja...
ja kysyväni, mikä on oikein ja mikä väärin.
Mitä hän sanoo nyt?
"On näköjään totta, että kaikki miehet haluavat naida äitinsä."
Kosinko juuri kuolleen äitini äänellä?
Voi luoja...
Anna minun yrittää uudelleen.
Minä rakastan sinua.
Haluan olla kanssasi aina.
Ja siksi...
Hyvä luoja.
Olisitko kiltti ja tulisit vaimokseni?
Kuulostat siltä kuin tekisin sinulle palveluksen.
Mutta vastaus on kyllä.
Laitanko...? - Laita.
Tein siitä liian pienen.
Teitkö sen itse? - Tein.
Mutta lupaan ostaa oikean Jenkeissä.
Ei.
Se on täydellinen.
29. päivä tuuliajolla
Herranjumala!
Hei!
Olen täällä!
Pysähtykää!
Ei, ei, ei...
Miten ette nähneet meitä? Olemme täällä!
Minne menit?
Minne sinä menit?
Aistiharhoja...
Näenkö harhoja?
Me kuolemme tänne! Me kuolemme!
Ehkä.
Älä sano noin!
Haluatko, että valehtelen? - Haluan!
Sano että kaikki järjestyy.
Ettei tämä ole todellista.
Mitä "todellinen" edes tarkoittaa?
Olemme luultavasti jo kuolleita.
Olet uupunut. Nestehukkainen.
Houreinen.
Mutta et kuollut.
Herää. Sinun täytyy juoda vettä.
Vähän vielä...
Sinun pitää syödä. - Parempi että sinä syöt sen.
Minulle on yllin kyllin. Suu auki.
Haukkaa palanen. Sinun täytyy syödä.
Annoitko minun taas nukkua läpi yön? - Annoin.
Ja sitä seuraavan yön.
Ja seuraavan päivänkin.
Herätä minut, kun ollaan Havaijilla.
Vain 690 merimailia jäljellä.
"Vain"? - Niin, vain.
Pysy hereillä. Katso minua.
Katso.
Minä...
Minä olen se, joka ylittää horisontin.
Olen oikea purjehtija.
Mikä se oli? - Tule katsomaan!
Onko se maalintu? - On.
Miten se tänne päätyi? - Ehkä tuulen mukana.
Maalta asti? - Luulen niin.
Merkillistä.
Pitäisikö huolestua?
Tartu ruoriin.
Varoitus trooppisesta matalapaineesta -
Keski-Amerikan rannikolla. Kategoria 4.
Se yltyy kovaa vauhtia ja liikkuu länteen 12 solmun nopeudella.
Ei kuulosta hyvältä.
Hetki vain!
Sijaintimme on 11°N 123°W.
Yli tuhat merimailia myrskyn keskuksesta.
Se laantunee ennen kuin yltää tänne, mutta sitä pitää tarkkailla.
Jospa muuttaisimme kurssia?
Mennään pohjoiseen ja vältytään pahimmalta?
Tehdään niin.
Kaikki on köytettävä kiinni.
Ensin pitää luovia.
Lukitse ruori. Emme halua tavaroiden lentävän ympäriinsä.
Minä hoidan sen!
33. päivä tuuliajolla
Katso tuota. Herää.
Miten kuvailisit tuota?
Pinkkiä absinttia.
Ja verenpunaisia kehäkukkia Havaijilla.
Se on punainen.
Punainen? Kallistutko minun kannalleni?
Se on punainen, Tami.
Niin on. Vihdoinkin.
Se on punainen.
Kun aamutaivas punertaa...
se merenkulkijaa varoittaa.
Toinen myrsky?
Hei...
Herranjumala, olet tulikuuma.
Ei hätää.
Rakennan myrskysuojan.
Irrota jalus!
Mitä? - Irrota jalus!
Irrota tuosta!
Se on irti!
Auta minua!
Se oli vain puuska.
Uskomatonta, että yksi ainoa lakana voi saada koko maailman katoamaan.
Näetkö?
Kun olin pieni...
isä tuli käymään isovanhempieni luo.
Hän saapui aina ilmoittamatta.
Olin aina niin innoissani, kun hän tuli.
Pidin hänestä kaikkein eniten.
Kävimme surffaamassa ja jätskillä.
Ja aamulla hän oli aina lähtenyt. Emme tienneet minne, hän vain katosi.
Ja kun olin kymmenen...
he eivät enää päästäneet isää taloon.
Hän raivostui silmittömästi.
Huusi ja karjui...
Kuulin sellaista, mitä pienten tyttöjen ei pitäisi kuulla.
Kun isä raivosi, menin kylpyhuoneeseen...
lukitsin oven ja menin ammeeseen.
Ripustin huovan suihkutangolle.
Ja sitten kuvittelin, että olin missä tahansa muualla maailmassa.
Voisimme tehdä niin nyt.
Voisimme kuvitella olevamme muualla.
Raymond, kategoria 4.
Mayday! Tämä on purjevene Hazaña.
Pitää mennä lounaaseen! - Oletko varma?
Silloin voimme välttyä pahimmalta!
Mitä?
Ei mitään!
Hae hätälähettimet!
Minä rakastan sinua.
Menenkö minä?
Minä hoidan sen! - Ole varovainen!
Pidä kiinni!
Oletko kunnossa? - Olen.
Luulin menettäväni sinut. - Et koskaan menetä minua.
Mene kannen alle! - En ilman sinua!
Vene voi kaatua! - Se oikaisee itsensä. Mene!
En jätä sinua! - Mene alas nyt!
Herranjumala! - Mene alas, Tam!
Mene!
Laita turvavaljaat päälle!
Tam...
Tami...
Nouse ylös.
Nyt.
Richard...
Nyt päästän sinusta irti.
Rakastan sinua ikuisesti.
Ja sitten tulevat aistiharhat.
Kohta rakastat minua vieläkin enemmän.
Ellen olisi tavannut sinua, minulla ei olisi muistoa meistä.
En vaihtaisi tätä mihinkään.
Nyt minun on pärjättävä yksin.
41. päivä tuuliajolla
Heippa.
Palasitko?
Mitä sinä täällä?
Mistä tulit?
Oletko kunnossa?
Me huolehdimme sinusta.
Richard Sharp pyyhkiytyi yli laidan ja kuoli. Hän oli 33-vuotias.
Tami Oldham vietti 41 päivää yksin merellä. Hän oli vain 24-vuotias.
"Ääni käski minun selviytyä."
RICHARD PITI MINUT ELOSSA
Tami purjehtii vielä tänäkin päivänä.
Suomennos: Frej Grönholm Svensk Medietext