Movie database 'www.mario.mk'
Ričarde?
Ričarde!
Hej! Ričarde?!
Ričarde!
Rič!
Ričarde!
Molim te, ne. Molim te, ne.
Molim te, ne. Molim te, ne. Molim te.
Ne!
IZGUBLJENI NA MORU Istinita priča
5 meseci ranije
Tahiti, 1983.
- Ćao. - Hvala ti. Ćao Tami.
Ćao.
- Ćao momci. - Ćao..
Dobar dan.
Čime se baviš?
Bilo kojim poslom koji je dovoljno plaćen
da me odvede na sledeće mesto.
Koliko dugo ostaješ ovde na, uh... Tahitiju?
Nemam pojma.
A koje je tvoje krajnje odredište?
Ok.
Hej. Zašto Tahiti? Šta te dovodi ovamo?
Vetar, pretpostavljam.
Bila sam kuvar na brodu.
Ali kad je to isteklo,
nije mi se išlo kući još uvek.
Aha. Gde je tvoj dom?
U San Dijegu. Kaliforniji.
Lepo.
Kad se vraćaš nazad?
Nikad.
Ne znam. Možda jednog dana kad vidim svet.
Hej druže.
Zašto se tvoj brod zove Majaluga?
To je švajcarski.
Ja sam sa Novog Zelanda, treba mi prevod, molim te?
"Onaj što prelazi horizont."
Oh.
Vi... Devojke možete li da mi pomognete?
Opa, prelepa je.
Hvala. Ovamo.
Oprosti, kako se ono zoveš?
- Ričard. - Ričarde, ja sam Deb.
Hej Deb.
Ovo je Tami.
Hej.
Tami.
Hvala.
Da, nema frke.
Vidimo se.
Drago mi je što smo se upoznali.
Takođe.
Vidimo se.
Hej.
Pomislila sam da će ti ovo zatrebati.
Jako pametno.
- Hvala Tami. - Nema problema.
Da li ti..
Voliš ribu?
Zapravo sam vegeterijanac.
- Tako da... - Jasno.
Volim ih dok su žive.
Hteo sam da pitam
da li bi volela neku ranu večericu?
Uh...
Ali sad kad znam da si...
Znaš kako, mogu napraviti veoma dobru, vegeterijansku verziju.
To zvuči odlično.
- Dobro, dobro. Prodato. - Da. Hvala.
Gotovo.
Želiš li da kupim još nešto?
Da, neko povrće?
Mogu ja to.
Bio si na tako puno mesta.
Baš kul.
Da.
I sve sa ovim brodom?
Uh, samo ona i ja.
Gde si je pronašao?
Zapravo sam je napravio
dok sam radio na brodogradilištu u Južnoj Africi.
Napravio si ovaj brod?
Aha.
To je velika stvar.
To je tako impresivno.
Nije.
Jeste.
Oh, hvala ti.
Kuc, kuc.
Živeli.
Kakav je osećaj ploviti tamo u potpunosti sam?
Aaa... Jadan.
Hladan.
Skroz odvratan.
Hajde...
Ozbiljno?
Da, ozbiljno. Mislim, ti si ili
izgoreo od sunca, neispavan ili patiš od morske bolesti,
obično sva tri odjednom,
i konstantno gladan.
Večito mokar.
A posle par dana nastupaju halucinacije.
Pretpostavljam ne one zabavne?
Aha, e da jesu...
Ako nije zabavno,
zašto onda to radiš?
Uh...
To... to je osećaj...
Osećaj koji ne mogu da opišem.
Intenzivno je.
Beskrajni horizont.
Nakon par dana osećam kao da sam ponovo rođen.
Znaš, samo ti,
vetar i zvuk broda
dok seče kroz okean.
Oprosti, to je bilo baš patetično.
Nije.
Zapravo, nije uopšte.
Znači i ti si moreplovac?
Volim plovidbu.
Ali baš i ne bih sebe nazvala moreplovcem.
Ma hajde.
- Ne poput tebe. - Da, jesi.
Ne verujem ti.
Hoćeš da je provozamo?
Sad odmah?
Naravno.
Možemo je provozati sada ili sutra.
Da!
Imaš je dušo!
Imaš je.
Da!
He jedra su olabavila, dal da ih zategnem?
Nisam znao da si neki moreplovac.
I nisam.
Mislim, naučila sam neke stvari
dok sam kuvala na brodu.
Ali definitivno nisam prešla horizont u potpunosti sama kao ti.
Evo nas.
Ričarde!
Ričarde! Gde si?
Pomoć! Pomoć!
Ovo je jahta Hazana!
Da li me iko čuje? Halo?
Naša poslednja snimljena pozicija je 129 stepeni zapadno,
a širina 12 stepeni severno.
Da li me iko čuje?
Halo?
Upomoć!
Ima li koga?
Moj verenik...
Naš brod tone.
Upomoć!
Gde si?
Gde me vodiš?
Ovo je nestvarno.
Nećeš skočiti, zar ne?
Ne, naravno da ne.
Umukni.
Vodi me do...
Nemoj! Tami, ne!
Tami?
Ne mogu da verujem da radim ovo.
Tami?
Tami, jesi li dobro?
Gde si postala tako divlja?
Šta? Šta to uopšte znači?
Nikada nisam sreo nikoga poput tebe.
Neustrašiva poput muškarca.
Poput muškarca?
Mislim da ni ja nikada nisam srela nikoga poput tebe.
O je li?
Osećajan kao žena.
Čamac.
Oh, Bože!
Rič, ti si...
Hajde. Hajde.
Uh proklestvo!
Ne, ne. Ne!
Udaljava se! Udaljava se.
Stani!
Dolazim!
Samo ću nešto popraviti.
Dobro. Idemo devojko. Hajde da te pokrenemo.
Izgledaš dobro mala.
To.
Šta si ti?
Imam držač.
Hajde da izbacimo ovu vodu odavde.
Da...
Možemo mi ovo. Možemo mi ovo.
Ostani.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Ostani.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Sarađuj devojko.
Dobro izgledaš.
Dobro dušo, pokaži mi šta imaš.
Hajde!
Stižem dušo!
Šta je to?
Za mene?
Za tebe je.
Nije mi rođendan, znaš?
Znam. Ja...
Video sam je u izlogu i pomislio na tebe.
Ne sviđa ti se?
Ne, divna je. Ja...
Prelepa je.
Ok.
Ričarde!
Skoro sam stigla.
Drži se!
Oh, Bože, živ si!
Oh, Bože!
Hej. Hej.
Hej. Ovde sam. Ovde sam.
Pogledaj me.
Biće sve u redu.
Biće sve u redu. Ok.
Biće sve u redu.
Ok, reci mi, da li...
Znaš li koji je ovo cvet?
To je Plumerija, zar ne?
To je frandžipani.
- Kako? - Frandžipani.
- To je... Da.
Samo sekund. Evo.
To ti tako zoveš?
Cvet ljubavi.
Kao da ih je Bog stavio na Zemlju
da ublaži miris spaljenog smeća.
Moja pokojna mama je govorila
da se kroz život ništa ne kreće brže.
U jednom danu se otvori,
može promeniti boju, uvenuti i umreti.
Vidi... Evo, daj mi...
Ponekad stvari koje govoriš...
Levo ili desno?
Uh... Uh, zašto?
To je veoma, veoma važno.
Ti izaberi.
U suštini ako izabereš levu,
znači da si tehnički van tržišta,
da si u vezi.
Da, tako da...
Pa...
Pametan izbor. Pametan izbor.
- Sedam godina? - Aha.
To znači da kad si ti
počeo da radiš na Majalugi,
Ja sam slavila moj slatki 16 rođendan.
Da.
Isuse.
Jel bio sladak, tvoj 16-i?
Ne. Ne, mama me je odvela u moj prvi bar.
Popila sam 10 čašica likera...
Oh, Gospode.
Da. Bio je to najgori mamurluk u mom životu, definitivno.
Znači mama ti je divlja?
Jedna od onih što su mladi u srcu?
Oh, ona je samo mlada i to je sve. Imala je 31.
Kad te je dobila?
Ne. Ne, te noći.
Imala je 15 kad me je dobila.
Au.
Zatrudnela je dok je još bila dete.
Rodila me je iz inata.
Roditelji mog oca su me zapravo podigli.
Kako je bilo?
To je bilo sve za šta sam znala. Ne znam.
Pokušavala sam da pobegnem, naravno.
Ali mama je radila za avio kompaniju,
i mislim da to što nije bila puno prisutna
na neki način me je primoralo da ostanem.
Kao da sam joj dugovala
da završim srednju školu ili slično.
- Ima smisla. - Pretpostavljam.
Ali čoveče, tog dana kad sam diplomirala, zbrisala sam.
Moja drugarica i ja smo štedele,
i kupile neki morbidni autobus,
prevezli smo ga preko granice do Svih Svetih
i jednostavno živele na plaži par meseci.
Osnovale smo salsa kompaniju
i surfovale svakog dana. Bilo je...
Bilo je čudesno.
Plan je bio da ostanemo šest meseci,
ali prošlo je pet godina, i evo me ovde...
Evo te.
Jesi spreman da se malo razmrdaš, mornaru?
Izvini...
Mogu li da odbijem? Ne. Ne, ne. Da. Da.
Oh, upozorio sam te.
Oprosti, ovo je... Ovo je najbolje što znam.
Ne, možeš ti i bolje. Znam.
Oh, ne. Ne, ti mnogo bolje igraš.
To je haljina.
Zato si mi je kupio.
Provalila si me.
Hej, Tami...
Da?
Da li bi plovila po svetu sa mnom?
Izdahni.
Hej, u redu je. Gotovo je.
Samo diši.
Šta? Šta, šta, šta, šta?
Moja rebra. Moja rebra. Moja rebra.
Oh, Bože. Oh, Bože.
Stavi ruku preko mene.
Spreman? Jedan, dva, tri, dižem.
Ok, ok...
Šta je sa Fatu Hivom? Mogli bismo prvo otploviti tamo.
Mogli bi. Mogli bi, da.
Sve dok ne idemo kroz Hanu Vave.
Svi idu tuda. Postalo je smetlište.
Šta ih onda privlači?
Dobro sidrište.
Lenji kreteni.
Omoa zaliv. To već...
To je, mislim, poslastica.
Jel? Šta, plaže?
Da. Više od čudesnog.
Šta kažeš na Japan?
Oduvek sam želela da ga vidim.
Jel me zezaš?
To je za mene mesto broj jedan, kao...
- Stvarno? - Da.
Moramo otići.
Koliko dugo misliš da će nam trebati da doplovimo do tamo?
Sto godina. Al jel bitno? Nije.
Ne. Gospode, želim sa tobom da idem svuda.
Onda ćemo svuda i ići.
Ričarde! Ričarde!
Ričarde!
Šta? Dođi ovamo!
Gde si se dovraga skrivao?
Kako si druže?
Oh, svuda po malo.
Lepo te je videti Ričarde.
Skoro sam pozvao prokletu obalsku stražu.
Oprostite. Oprostite, ovo je... Ovo je Tami. Tami.
- Zdravo. - Kristina.
- Kristina. Piter. - Drago mi je.
Zdravo, zadovoljstvo mi je. Takođe.
Kako ste vi?
- Pa zaista dobro. - Sjajno.
Baš smo krenuli na kafu, hoćete da nam se pridružite?
Drago mi je da smo naleteli na tebe, Ričarde, zato što...
Pa ima nešto o čemu bi smo voleli da pričamo, zapravo.
Stvar je u tome, što se moramo vratiti nazad u London, iznenada,
i hteli smo da te pitamo da li bi bio zainteresovan...
Da, pokušavali smo da nađemo nekoga,
i ne znam da li bi ti bio zainteresovan, ali...
Kako bi bilo da otploviš sa Hazenom nazad u Kaliforniju?
Platićemo ti 10 hiljada dolara.
Plus povratnu kartu za prvu klasu.
Ozbiljno?
Vi... Vi se šalite, zar ne?
- Ne, druže. - Ne.
Šta kažeš?
Uh...
Gde, gde u Kaliforniji?
San Dijego.
Opa.
Uh... ne želim
da poklonjenom konju gledam u zube,
ali postoji li mogućnost da dobijemo dve povratne karte?
Može i može.
Može i može. Sjajno! Opa, to je...
Kad odlazite?
Pa nadamo se najkasnije iduće nedelje.
A stvar je u tome, ne želimo da vršimo pritisak,
ali bilo bi sjajno ako bi ste mogli da nas obavestite kad ćete biti spremni za polazak.
Aha. Da, može.
- Sjajno. - Moramo...
razmisliti.
2 dana na moru.
Jesi li siguran da želiš da se ja pobrinem
za ove brojeve?
Matematika mi usrano ide.
Ti možeš uraditi bilo šta na šta se skoncentrišeš.
I mama mi je uvek to govorila.
Onda bi rekla da je moj um zaista dobar.
Verovatno je trebalo da budem više kao ona, a?
Da imam decu do sada. Živim u nekom predgrađu.
Pa, ja bih još uvek bio u pomorskoj akademiji
da sam slušao mog oca.
Ali sam odlučio da živim sopstveni život.
Mi smo...
Daleko smo na severu!
Pa, plutamo.
Koliko daleko?
Mnogo dalje nego što sam mislila.
Koja je geografska širina?
11 stepeni severno.
To je nekih 25000 kvadratnih kilometara područja za potragu...
Umrećemo ovde.
Nismo ni na jednoj liniji letova.
Nema transportnih traka...
Tami...
Niko ne zna da smo ovde.
Bićemo dobro.
Hej.
Jesi dobro?
Ne želim da se osećam kao
da te pratim na tvojim avanturama.
Shvatam da je ovo zaista dobra prilika,
ali zaista ne želim da idem kući, još uvek.
Ovo nije pravac u kom želim da idem,
a ako je to ono što ti želiš, onda...
Žao mi je.
Neću ići.
Nisam ti to tražila.
Znam.
Preplovio sam pola sveta da te nađem.
I sad te neću ostaviti.
Šta?
Pa mogu li videti taj veliki, zli brod?
Brod je dugačak 17 metara...
14 sekundi...
Znači da idemo oko, dva... dva ipo čvora.
Mogli bi stići u San Dijego za dvadeset pet dana.
Ali sa ovim vetrom koji duva u suprotnom pravcu, mogli bi proći meseci.
Pa šta ako ne odemo u San Dijego?
Kako to misliš?
Mislim,
kako bi bilo da se okrenemo na levo i produžimo na Havaje?
Kao što su nekada radili moreplovci.
Da, ali većina tih moreplovaca nije preživelo, Tam.
Ako promašiš Havaje...
Znam, nema više ničega do Japana.
To je kao pucanj sa 3000 kilometara u metu koja se pomera.
Ako promašimo Havaje, umrećemo.
Produžićemo put za 800 km.
Da, ali struja i vetar će biti iza nas.
Ok.
Okreni levo na devetnaest.
Da.
U momentu kada smo stigli na pristanište povikala sam:
"Bože, drago mi je što smo se vratili u Rangirou!"
Bio je neki lik u blizini,
pogledao je u svoju ženu i rekao nam,
"Vi niste u Rangiroi..."
- "Vi ste u Apataki." - Ne.
Kako? To je udaljeno nekih 160km!
Da, ma nemoj.
Najduža plovidba u mom životu, Ričarde.
Izvini zbog toga dragi.
Pa živeli.
Živeli.
Čemu... Čemu žurba nazad u London,
ako smem da pitam?
Pa, Kristinin otac. Nije dobro.
Žao mi je.
Hoće li biti ok?
Ima 94 godine.
To je lepa starost.
Spasićeš mu život Ričarde.
Prelepo je.
Oh, Ričarde. Nemamo više piva od đumbira...
Otićemo i uzećemo neko iz kluba. Ok?
Osećajte se kao kod kuće. Brzo se vraćamo.
Hvala.
Pa, šta misliš o velikom, zlom brodu onda?
Mislim da je 6500km suludo.
Da, ali
za mesec čemo zaraditi dovoljno da finansiramo
čitavu godinu zajedničkih putovanja.
O godinu?
Ko je spominjao godinu?
Zašto želiš da me se otarasiš?
Zašto ti pokušavaš da me kresneš?
Zašto da ne? Ovde?
Mislim, ovo je sad naš brod, zašto da ne?
Znači ti si za?
Samo zbog onih prvoklasnih povratnih karata.
- Kasnije ti prljavi matorcu. - Hajde.
Draga mama, izvini što je prošlo ovako dugo.
Želim da ti javim da ću doći kući.
Dobila sam posao da plovim ovom prelepom jahtom
od dole, nazad do San Dijega.
To će trajati nekih 30 dana,
pa se nadam da ćemo stići tamo pre Noći veštiaca.
Hajde, hajde, hajde.
Izgleda da imamo četvrtinu rezervoara vode!
Zaista se nadam da si u gradu
jer ću dovesti
svog novog dečka.
Zove se Ričard.
Malo je stariji... Iz Engleske je.
Zajedno smo svega par meseci,
ali ne znam, zaista osećam da je on onaj pravi.
Srećan put ljubavnici.
Verujem da ćemo saznati
nakon što zajedno preplovimo Pacifik.
Kako god,
ne mogu da dočekam da vidim tebe, babu i dedu.
I tatu ako je tu.
Vidimo se uskoro. Volim te puno.
To je to.
Pojeli smo svu svežu hranu.
Jel to to?
Da. To je sve što sam uspela da spasim.
Evo. Moraš da popiješ ovo.
Hajde.
Ok, zatvori oči.
Jesi li spreman da me voliš još više?
Vidi. Otvori oči.
Jel to puter od kikirikija?
Jel ti treba pomoć?
Ne. Mogu sama.
Koliko me voliš u ovom momentu?
Jel dobro?
Jako je dobro.
Oh, Bože.
I šta misliš o ovome?
Tako je crveno.
- Ma daj. - Šta?
Šta, jel bi tako opisala.
Monetovu sliku? Crvena?
- Ako je crvena, bih. - Crvena.
Da.
Ne. Ne. Taj zalazak sunca nije crven.
Taj zalazak sunca je kao nar obojen cveklom.
Dame i gospodo, Bob Ros.
Zar ne vidiš... Kažem ti da je nekako cveklast...
Definitivno je crven.
Ne, ne, ne. Sa udarom mandarine i lana
i malim nagoveštajem karnelijana (kamena u narandžastoj boji).
Crven.
Crveno nebo noću.
Užitak za mornara.
Ko je dođavola Bob Ros?
Ne znaš ko je Bob Ros?
Jel bi trebao?
On je gospodar kiča.
On je kao moderni Monet.
Svideo bi ti se.
Čekaj malo...
Čekaj, daj da te vidim, čekaj...
Tvoji obrazi, oni su...
Pusti da pogodim, crveni su?
Ne, ne. Definitivno nisu crveni..
Više kao... losos koji se prži u kečapu.
5 dana na moru.
Tam?
Šta je bilo?
Sačekaj.
100km smo van smera.
I izgubili smo stepen geografske širine.
Mi... kako?
Ne znam!
Možda sat ne radi.
Il sam ja loše izračunala ili slično.
Udaljeni smo više od 2900km od Havaja.
Jebeno kormilo ne pomaže.
Nemoguće je ostati na kursu.
Ne, ne, ne. Moramo štedeti sada.
Ok, hoćeš da umreš od gladi?
Hoćeš da se žrtvuješ, samo izvoli.
Govoriš kao da je to moj izbor.
- I jeste izbor, Tam. - To nije izbor!
Začepi!
Jesi li dobro?
Jedro se zakačilo.
Ne mogu ga izvući.
Možda će se morati vući.
I da nas koči?
10 dana na moru.
- Dušo? - Kako je?
U redu je.
Jel sve u redu tamo dole?
Jeste.
Nestaje nam vode.
Sedam konzervi sardine.
Devet konzervi...
Bog zna čega.
Hajde da se pomolimo za breskve.
Na sreću mislim da je pasulj.
Tri mesna nareska.
Hvala Bogu da se prokleti ljuti sos
nije razbio.
Ovo nam neće trajati ni nedelju dana.
Pa...
Možemo dodati proteine.
Neću to da radim.
- Neću ubiti ribu. - Zašto da ne?
Zato što neću da išta pati.
Ta hrana nam neće trajati do Havaja.
Znam da neće.
Žao mi je.
Moja rebra su slomljena,
noga mi se raspala.
Ja sam mrtav teret.
Samo se opusti.
Lako je tebi da kažeš.
Dobro, pa seti se da bi moglo biti i gore.
Mogli bi umreti od gladi.
Ne mogu ja to.
Preteško je.
U redu je.
Ne mogu to da uradim.
18 dana na moru.
Šta to kriješ tamo?
Šta?
Nema šanse. Našli smo zlato.
Jel me to zezaš?
Imaćemo žurku!
Mali dodir čovečanstva...
Voleo bih da me nikada nisi srela...
Ne bi bila u ovom haosu.
Ali onda ne bih imala sećanja na nas.
Ne bih ovo menjala ni za šta.
Hajde.
Hej, dušo, mogu li te nešto pitati?
Naravno.
Kako ti je majka umrla?
Jel zaista želiš da znaš?
Ne moraš mi reći.
Samo sam... Radoznala.
Kad sam imao sedam godina, obesila se.
Šta?
Da to... U redu je.
To je...
Bilo je jako davno. Tako da...
Tako mi je žao.
Al Hriste, prva osoba u tvom životu
koja umre bi trebala biti stara, znaš?
Ne tvoja prokleta majka.
Mislim da sve što sam radio
tokom godina, je na neki način...
Nekako internalizovano.
Šta? Internalizovano šta?
Njen glas, pretpostavljam.
Da.
Kao da u mojoj glavi, još uvek...
Pitam je da pogleda nešto.
I još uvek slušam nju kako mi govori
ako je nešto ispravno ili pogrešno, ili...
Šta ona sada kaže?
"Znači istina je to što govore, zar ne?"
"Svi muškarci zaista žele da ožene njihove majke."
Oh sranje, jesam li te upravo pitao da se udaš za mene
glasom moje mrtve majke?
Oh, Gospode.
Ok, pusti me...
Pusti da pokušam ponovo.
Volim te.
I znam da želim da budem sa tobom zauvek.
Tako da..
Oh, Bože.
Hoćeš li se, molim te, udati za mene?
Ne bi trebao da kažeš "molim te."
Zvučiš kao da je to neka usluga.
Tako je. Uh... Ok.
Ali da. Da.
- Jel bih trebao... - Naravno.
Izvini. Mora da sam napravio premali.
- Jel to... Jel to u redu? - Jesi li ga ti napravio?
Jesam, pa...
Ali obećavam ti kad se vratimo u Ameriku,
kupićemo ti pravi.
Ne.
Savršen je.
Oh moj Bože. Oh moj Bože.
Hej!
Halo!
Hej!
Ovde sam!
Stanite! Halo!
Ne. Ne...
Ne! No!
Ne, ne, ne...
Kako ste mogli da nas ne vidite? Ovde smo!
Ovde smo!
Gde ste otišli?
Da li haluciniram?
Oh, moj Bože, umrećemo ovde!
Umrećemo ovde!
Možda.
Ti ne treba to da kažeš!
Više bi volela da te lažem?
Da, molim te, laži me.
Samo mi reci da će biti sve u redu.
Reci mi da je ovo stvarno.
Šta to uopšte znači?
Mi smo verovatno već mrtvi.
Iscrpljeni... Dehidrirani...
U delirijumu...
Da. Al nismo mrtvi.
Ok. Probudi se.
Dušo moraš da popiješ malo vode. Otvori.
Još jedan, još jedan.
Hajde.
Moraš i da pojedeš nešto.
Važnije je da ti jedeš.
Ima dovoljno i za mene.
Otvori.
Dovraga, zagrizi.
Moraš nešto jesti.
Pustila si me da prespavam celu noć ponovo?
Da.
I još jednu noć.
I još jedan dan.
Samo me probudi kad stignemo na Havaje.
Pogodi?
Imamo još samo 1100 kilometara.
Samo?
Da, samo, dušo.
Ne, ne. Ostani budan. Pogledaj me.
Vidi... Vidi, vidi, vidi...
Ja sam...
Ja sam ta što prelazi horizont.
Ja sam pravi moreplovac!
Šta to bi?
Dušo, moraš doći da vidiš ovo!
Jel to kopnena ptica?
Jeste.
Šta radi tako daleko od obale?
Ne znam Mora da ju je vetar doneo.
Skroz sa kopna?
Ja mislim.
Izuzetno je, zar ne?
Jel treba da se brinemo?
Hej, preuzmi kormilo. Moram samo da proverim nešto.
Upozorenje za one koji su na Pacifiku.
Snažna oluja, padavine i nevreme
usmereno ka tropskoj niziji
nastalo je u Centralnoj Americi,
i klasifikovano je kao klasa 4.
Brzo se kreće i jača,
trenutno je na 12 stepeni severno i 107 stepeni
i ide ka zapadu sa 12 čvorova.
Dušo ovo nije dobro...
Još jednom ponavljam za one koji su se sada uključili.
Dragi? -Samo momenat, molim te.
Dobro, znači mi smo na 11 severno i 123 zapadno.
To znači da smo preko 1600km udaljeni
od centra oluje.
Trebalo bi oslabiti dok dođe do nas, ali...
Moramo da pazimo na ovo.
Šta ako promenimo pravac?
Okrenemo ka severu i damo oluji šire sidrište.
Šta misliš o tome?
U pravu si, hajde da uradimo tako.
Moramo da budemo sigurni da smo sve osigurali.
Da, prvo moramo promeniti smer.
U redu, hajde da skrenemo.
- U redu, zaključaj. - Da.
Ne želimo da išta leti unaokolo
u slučaju da oluja udari.
Hej, ja ću to.
33 dana na moru.
Pogledaj. Probudi se.
Kako bi to opisao?
Ružičasti pelen.
I krvavi neven u Havajskoj redukciji.
Crveno je.
Jesi li to rekao "crveno"?
Prelaziš na moju stranu?
Tami, crveno je.
Jeste. Konačno.
Crveno je. Crveno je...
Crveno nebo u zoru...
Upozorenje za moreplovce...
Još jedna jebena oluja?
Hej srećo.
Oh, moj Bože.
Oh, Hriste, ti goriš.
Biće sve u redu.
Sagradiću sklonište od oluje.
Ok? Ok.
Skini jedra!
Šta?
Spusti jedra odmah!
Ok.
Pomozi mi! Skini ovo uže!
Pušteno je!
Pomozi mi!
To je samo vetar.
Čudesno je, zar ne?
Kako samo maleni čaršav može učiniti
da ceo svet nestane?
Vidiš li?
Kad sam bila mala,
moj otac je dolazio u posetu u kuću moje babe i dede.
Nikad nismo znali da dolazi,
samo bi se pojavio.
Kad bi došao bila sam tako uzbuđena
jer je on bio moja omiljena osoba
na celom svetu.
Vodio bi me na surfovanje i kupovao mi sladoled i...
Idućeg jutra, samo bi nestao.
Nikad nismo znali gde je išao,
samo bi nestao.
I kad sam imala deset godina,
moji baba i deda ga nisu više puštali da uđe
kad bi se pojavio.
A on bi samo pobesneo.
Vrištao je i vikao i...
Čula sam mnoge stvari
koje male devojčice ne bi trebale čuti.
Ali dok se to dešavalo,
pobegla bih u kupatilo,
Zaključala bih vrata i ušla u kadu,
stavila ćebe preko šipke od tuša,
i pretvarala sam se kao
da sam na nekom drugom mestu u svetu.
Možemo i mi to sada da uradimo.
Možemo se pretvarati da smo negde drugo.
Uragan Rejmond
sad je svrstan u kategoriju 4.
Pomoć! Pomoć!
Ovo je jahta Hazana. Da li me čujete?
Moramo da idemo na jugozapad!
Jesi li siguran?
Ako ne možemo da pređemo preko njega možda se možemo provući ispod!
Šta si rekao?
Ništa, samo...
Samo uzmi EPIRIB. (uređaj za lociranje)
Volim te.
Hoćeš li da idem?
Imam ga!
Budi pažljiva!
Drži se! Drži se!
- Imam te! - Ričarde! Ričarde!
Sve je u redu! Sve je u redu.
Jesi li dobro?
Jesam. Jesam.
Na minut sam pomislio da sam te izgubio.
Nećeš me izgubiti.
Sad idi ispod. Sigurnije je.
Neću da idem dole bez tebe!
Možemo se skotrljati!
Brod će se sam ispraviti. Idi dole!
Neću te ostaviti!
Idi dole odmah!
Oh, moj Bože!
Tam, ulazi odmah!
Moraš ući. Idi!
Evo... evo... Stavi sigurnosnu uzdu!
Tam...
Tami...
Ustani.
Odmah.
Ričarde...
Pustiću te sada da ideš.
Voleću te zauvek.
A nakon par dana nastupaju halucinacije.
Jesi li spreman da me voliš još više?
Da te nisam srela,
onda ne bih imala sećanja na nas.
Ne bih ovo menjala ni za šta.
Moram ovo sada sama da uradim.
Hej.
Vratila si se.
Šta radiš ovde?
Odakle si došla?
Jesi li dobro?
Ok, imamo te.
Da. Znaš li vezati krmeni konopac?
Ričard Šarp je srušen sa broda i poginuo je u Uraganu Rejmond. Imao je 33 godine.
Tami Oldham je preživela sama na moru 41 dan. Imala je samo 24 godine.
"Glas mi je rekao da moram preživeti."
"Ričard me je održao u životu."
Do danas, Tami nije prestala da plovi.
'www.mario.mk'