Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hvad sker der?
- Det er første gang, jeg har ramt! - Skål!
Rødvin den her gang.
- Det er underligt efter snaps. - Det er en genial drue.
Ej, vi skal lige ud og kigge på nogle damer.
- Må du ikke komme med ud? - Jeg må gerne komme med ud!
Hold nu kæft. Det er drengeaften.
- Jeg har taget "jeg har aldrig" med. - Der er ikke noget, du aldrig har.
Det er derfor, vi bliver stive.
- Jeg vil gerne spille. - Okay. Hvad har du så aldrig?
Jeg har aldrig fået en finger i røven, tror jeg.
- "Tror"? - Jeg kan ikke huske det.
Maibrit stak en finger op i røven på ham.
- Er det rigtigt? - Han kunne godt lide det.
Det varin the moment, for fanden.
- Så blev man taget med og så... - Hvad skal jeg med den information?
Jeg har aldrig været så fuld, at jeg faldt i søvn, mens jeg havde sex.
- Ja, okay. - Yes.
- Det har du! -What?
Det har I jo heller ikke! Det er bare, fordi I... Nej, nej, nej.
Missekat.
Det er, fordi I ikke vil tegnes på.
- Hold ham! - Nej, lad nu være!
Ej, Troels, kom nu!
- Lad nu være! - En fin, lille mis.
Skål!
Pernille er kommet, for helvede.
Ej.
- Hej, skat. - Hvad sker der her?
- Hej, skat. - Hej.
- Hej, Pernille - Hej, Pernille. Goddag.
- Hej, godt at se dig. - Du ser godt ud.
- Mine veninder er med. - Dav. Rasmus.
Hej. Silja.
- Goddag. Rasmus. - Marie.
Og skål inde i det tilstødende. Skål, fordi vi måtte komme.
- Er du Pernilles veninde? - Nej, hendes venindes veninde.
Okay. Ordentligt hej. Rasmus.
- Så er det din lejlighed? - Ja, det er det.
Så er det da upassende, at jeg roder alle dine ting igennem.
Det er så fint, du.
Hvad... Fejrer I noget specielt?
Altså derinde, tænker du? Næ, ikke sådan.
- Bare en almindelig drengemiddag? - Ja, fuldstændig.
Okay. Hvor man sådan ligger og knalder i sofaen?
- Ja, det er klart. - Okay.
- Og knurhår? - Ja. Tilsyneladende.
- Jeg skal gå. - Nej.
Jo.
- Nu går jeg ud af din lejlighed. - Nej.
Det er en fuldstændig fantastisk lejlighed at vågne op i.
Tillykke.
Tak. Hvor bor du henne?
I Sydhavnen.
Alene?
- Hos en veninde. - Okay.
Kom.
- Tak for i aften. - Der er langt til Sydhavnen.
For en pige.
- Kom igen! - Ud til ham.
- Jeg har den der. - Vil I have den der?
- Hvorfor er du i så godt humør? - Hvad? Det er jeg da altid.
Løb, fortsæt!
For helvede, mand.
Skal vi have en hurtig bajer? Er det en lille øl, drenge?
- En stor, ikke? - En stor øl?
- Hende der Marie, ikke? - Ja.
Hende der Pernilles venindes veninde.
- Hende knalder jeg med. - Er det rigtigt?
- Seriøst? - Fuldstændig.
- Hun er jo sygt lækker. - Og en vanvittig krop.
- Fantastisk, mand! Tillykke! - Tak. Tak.
- Er det seriøst? - Vi er sammen hver dag.
Sådan. Hun har en sygt god røv.
Hun har en helt vild røv. Altså sådan helt vild!
- Tillykke. - Tak. Nu må vi se, hvad der sker.
Hvad der sker? Hold nu kæft. Det er da ved at ske, kan jeg se.
- Du kan da godt drikke en øl, ikke? - Hvad mener du?
- Har du tid? - Jeg har da altid tid.
- jeg kan se det i dine øjne - Hvad er det der for noget?
-når først kærligheden rammer - Hey, hey. Rolig.
Rolig. Slap af, gamle mand.
- Der er smil fra øre til øre. - Der er ikke noget at snakke om.
- Hvem er det? - Der er ikke nogen noget. Nej nej.
Kom nu. Sig det nu.
Det er hende der Marie.
Spiller du egentlig på den der guitar?
(bekræfter)
Spiller du godt?
Nej.
Nej, men jeg synes, det er sjovt.
Vil du spille en sang for mig?
- Nej. - Jo.
(spiller og synger en kærlighedssang halvdårligt)
Ej, hvor er du sød.
Nu er udvalget jo ikke så stort. Jeg kæmpede med, hvad der var.
- Vi har en bager nede på hjørnet. - Smut derned, hvis du mangler noget.
Det gør jeg ikke.
- Jeg skal op til mine forældre. - Hvor hyggeligt.
- Så jeg har ikke så meget tid. - Okay.
Men bare bliv hængende. Smæk dig ud, når du er færdig.
- Fint. - Jeg tager lige et bad.
Rasmus? (han bekræfter)
Jeg kunne også bare tage med op til dine forældre.
Det er måske lidt tidligt, eller hvad?
Ja.
Jeg lukker igen.
Jeg tror også bare, at jeg smutter nu, så.
- Går du? - Ja.
Nej, Marie. Marie?
Ja.
- Her. Nu tager vi det her. - Hvad? Is?
- Og så noget chokoladesovs. - Ej, is er så børneagtigt.
Det er jo så kedeligt med is.
- Is med chokoladesovs? - Ja.
Kan vi ikke bare tage det her?
Jeg kan ikke tage is med til dine forældre, første gang jeg møder dem.
- Stik hånden ned i min taske. - I din taske?
Hvad er det her? Er det dessert?
Hold kæft, hvor er du sindssyg.
- Ej, hov, skal jeg ikke betale? - Nej.
- Det vil jeg altså gerne. - Gå væk.
- Så. - Ja.
Jeg skulle bare være der en uge, men jeg blev der i to år.
Det er da ikke rigtigt. Hold da op, det lyder som et helt eventyr, Marie.
- Ja, det var det faktisk også. - Hvad lavede du?
Jamen altså alt muligt. Hvad lavede jeg ikke, kan man sige.
Det var virkelig... Jeg har en bachelor i kunsthistorie.
Og jeg skulle egentlig bare besøge en veninde og gå lidt på museer -
- og møde nogle mennesker og udvide min horisont lidt.
Men så tog det ene det andet, og pludselig boede jeg i et kæmpe hus -
- med en masse kunstnere.
- Hvor spændende. - Ja. Det lå i Stoke Newington.
- Et fantastisk sted. - I havde galleri i stuen, ikke?
Jo, eller vi havde sådan en garage, hvor alle fik lov til at udstille.
Det var fedt. Jeg elsker at lave collager, så det var spændende.
Jeg følte mig i hvert fald meget hjemme derovre.
Men jeg tror, at jeg vil gå ud og gå i gang med den trifli.
Jeg tror, mine forældre kan lide dig.
Det håber jeg. De er meget søde.
Jeg kan også godt lide dig.
Kan du det? (han bekræfter)
Jeg kan virkelig godt lide dig.
Okay.
Prøv lige at komme her.
Jeg kan også virkelig godt lide dig.
Hold kæft, hvor har du mange ting, mand.
Er det for ...? Det er for mange.
Jeg kan putte nogle af dem i et kælderrum. Så skal du sige til.
- Det var for sjov. - Jeg har ikke brug for så mange sko.
Det var for sjov. Jeg er vild med dine sko.
- Skat? - Ja.
- Du må godt komme nu. - Ja.
Hov, hvad er det, der er ved siden af mig, som har været der hele tiden?
- Hvorfor det? - Det er bare, fordi du er sød.
Prøv den lige på.
Klæder den mig?
Du er virkelig lækker.
- Skal jeg fortælle dig noget sjovt? - Ja.
Inden jeg mødte dig, var jeg så tæt på at tage ud at rejse i et år.
Jeg ville tage et motorcykelkørekort og køre rundt i Argentina.
- Okay. - Drikke vin og spise kød.
Men det er da ikke så sjovt.
Efter at jeg har mødt dig, så har jeg ikke skænket det en tanke.
Okay.
Det er heller ikke sjovt.
Men det er virkelig sødt.
Slikker du mig ikke lidt?
- Hvad? - Slik mig.
(hun stønner)
- Hej. - Hej.
- Kan du se, at jeg har rykket rundt? - Ja. Det er så fint.
Jeg har fået mange gode idéer til, hvad vi kunne gøre.
Vi kunne male den der væg petroleumsblå -
- og så hænge ting op på den ligesom et hotelværelse i Paris i tyverne.
Nu ved jeg ikke, om du kan forestille dig det, men sådan lidt jazzet.
Ikke så dansk, ikke så kedeligt, men mere sådan lidt vovet.
- Hej. Vi ser på det. - Fedt.
- Dine CD'er, hører du dem? - Hvad tænker du?
Hvis du ikke hører dem, kan vi putte nogle bøger i reolen.
- Nå, nej, men jeg hører dem da. - Okay.
Det er kun, fordi mens jeg har kendt dig, så har du kun hørt plader.
- Hvad var den sidste CD, du hørte? - Det kan jeg ikke lige huske.
Hvis du ikke hører dem, så kunne vi jo putte dem ned i kælderen.
- Jeg hører dem. - Okay. Super.
Det er, fordi jeg synes, det kunne være fedt med lidt farve i den reol.
Fordi den er sådan lidt... hov... sort.
Nå, men det kan du jo tænke over. Ikke?
Vil du lave lasagne? (han bekræfter)
Kan vi ikke prøve at lave den med sådan nogle her?
Jo jo, det kan vi da godt.
Hvad siger du her? En eller to?
- Vil du gerne have kød i? - I lasagnen.
Du synes ikke, det er lidt ulækkert efter den film, vi så?
- Men det er lasagne, altså? - Jamen jeg tænker bare...
- Hvad vil du så have? - Jeg har taget aubergine og squash.
Så kan man skære det ligesom sådan nogle...
- Det smager ligesom kød. - Ej, kom nu!
Okay.
Jeg tager lige nogle riskiks, så.
- Det bliver 793,50. - Yes.
- På beløbet, tak. - Ja.
Hvad laver du?
Jeg arbejder.
Hey, jeg arbejder.
Hey, Marie, jeg er nødt til at få det her færdigt til i morgen.
Det kender jeg godt.
Jeg tror, de her var så lavet, at de bare ville stå.
- Jeg spørger, om de var lavet. - De var faste og bløde.
Det stak helt af. Jeg sad og fik gryde på Rio Bravo til sidst.
Du var ved at komme op at slås med sådan nogle dørmænd.
Lars ragede på en. Eller du dansede tæt med hendes bryster.
Jeg var bare lige henne og markere.
- Superlækker cardigan, du har. - De var så store.
Hvad med ungerne? Nåede du hjem, inden de var stået op?
Jeg kom jo hjem, og der var den mindste lige vågnet.
- "Hej, skat, jeg skal bare lige ..." - Far skal bare lige ligge lidt.
Var det lørdag? Det er søndag, da du kommer hjem?
- Skal du med ud og have burger? - Ja, jeg er vildt sulten.
- Hvordan går det med Marie? - Det går sgu meget godt.
Det er sgu skægt at være flyttet sammen. Men hun har mange ting.
Der har vi alle sammen været, du.
- Vælg dine kampe, Rasser. - Hej, skat.
Hej, hvor langt er du?
- Hvad tænker du? - Kommer du ikke hjem og spiser?
Nu er jeg lige på vej ud og spise en burger med drengene.
-Det har du ikke sagt noget om. - Nej, vi har lige aftalt det.
Nå ja, okay. Øv, nu havde jeg lige lavet mad til os.
- Havde vi en aftale? -Jeg havde håbet, du kom hjem.
- Kommer du, Rasser? - Ja, to sekunder.
- Kan du lide det? - Ja.
Kan du ikke bruge den her? Så har vi også til i morgen.
- Skal vi også have det i morgen? - Ja, det tænkte jeg.
Jeg har fået en sjov idé.
- En kalender. - Okay.
Marie.
Rasmus.
Og fælles.
Så er der tre tusser til. En gul, en rød og en sort.
Den røde sletter den gule, som så slettes af den sorte.
- Og hvad så med den gule? - Den sletter intet. Den er sig selv.
Den gule er til hverdagsaftaler, ikke?
Hvis man skal ud og gå en tur med en ven eller drikke en kop kaffe.
Sådan noget, ikke?
Den røde er til vigtigere ting. Ting, der skal planlægges. En koncert.
Eller en middagsaftale. Ting, man skal huske lidt bedre -
- og ikke lige kan rykke om.
Hvad hvis nu at kaffe med Troels -
- for mig ikke er gul, men er rød?
Det må du jo selv vurdere. Altså, det finder man selv ud af.
Men hvis kaffe med Troels er vigtigere, -
- end at gå til koncert med mig, for eksempel...
- Okay. Ja, okay. - Okay.
- Men det finder du selv ud af. - Ja ja.
Så er der den sorte. Den er til ting, som man skal.
- Altså læge eller et bryllup... - Okay.
Men vi behøver vel ikke skrive alting ned, vel?
Nej. Men så er det nemmere at holde styr på, hvad hinanden skal.
Så var det også nemmere at holde styr på, hvad vi kunne lave sammen.
- Sådan. - Tak.
(hun stønner for sjov)
- Rasmus? - Hej, Troels.
Goddag, gamle dreng.
- Godt at se dig. - Hej, Pernille.
- Hej. - Hej.
- Hvad fanden laver I her? - Vi sælger ting.
- Du har en bod på et loppemarked. - Ja, fuldstændig.
- Hader du ikke loppemarked? - Det er sgu da hyggeligt.
- Rasmus er vild med det. - Jeg er vild med det.
Jeg er blevet en loppeulv. Det er rigtigt. En loppeulv.
- Har I også en stand? - Han nægter alt med loppemarkeder.
Det gider jeg ikke bruge min lørdag på. Der er mange andre ting, man kan.
Så kan I jo gøre et kup her i stedet for. Ville det ikke være genialt?
- Sælger du dine CD'er? - Jeg hører dem ikke rigtigt mere.
- Du hører dem ikke? - Jeg hører plader nu, ikke?
- Du hører plader? - LP'er.
Nå. Du har da altid været vildt glad for din CD-samling. Hvad koster de?
- Hvad tager vi her? 25? - Ti kroner.
- Ti kroner? - Ja. Ti kroner.
Skat, har du nogen kontanter?
- Det er lidt lidt, ikke? - De skal bare ud.
- Yes. Værsgo. - Er det okay?
- Ja, det er fint. De er til salg. - Tak.
Ej, Erann DD!Holy ...! Det er fandeme lang tid siden, man har...
Ej, den skal vi så meget høre!
- Nirvana? Helt klart. - Nirvana, den er da god.
Den fik jeg aldrig købt. Den har jeg også. Nu har vi 10.
- 100 kroner? - Vups! Dem tager jeg.
- Ned i mors taske. - Sådan!
- Skal vi ikke have kaffe? - Jo!
- Vi ses. - Vi ses. Hav det godt. Hej.
DVD'erne koster fem per styk. Og så er der... fem for tyve.
Den her er vildt sjov, hvis man er til sådan noget Brad Pitt-lir.
Den kan du bare tage med, hvis du har det der BluRay.
- Det gør meget, hvad? - Hvad har du givet for det?
1500 kroner.
Jeg fik det til halv pris. Hun kunne mærke, at jeg bare ville have det.
- Jeg kan ikke lide det. - Hvad mener du?
Det ved jeg ikke. Jeg kan bare ikke lide det. Jeg synes, det ligner lort.
Det kan du da ikke bare sige.
Så må du forholde dig til det som et kunstværk -
- og så forklare mig, hvad det er, du ikke kan lide ved det.
Jeg kan ikke se, hvad det forestiller.
Det er jo, fordi det er et abstrakt værk. Tror du ikke det?
Så kan man ikke bare læse det en til en.
Det skal ikke hænge der.
Jeg synes ikke, det kunne hænge bedre, egentlig.
- Hvor skal det ellers hænge? - Er det ikke vores fælles hjem?
- Rasmus. - Er det ikke det?
- Jo. - Er det ikke en fælles beslutning?
- Så det er sådan, vi leger nu. - Ja, det er sådan, vi leger.
Okay.
Flot.
Jamen det har du ret i.
- Så må jeg jo tage det ned igen. - Ja, det må du da.
Så cykler jeg tilbage til Annika med det.
Ja, det må du gøre, så.
Hvorfor skriver du altid fodbold med rød?
Det er, fordi det er et vigtigt arrangement.
Det ligger fast.
Var det ikke op til mig, om jeg skulle skrive med gul eller rød?
Jo.
Må jeg give dig et godt råd?
Ja.
Hvis du skiller tallerkenerne lidt ad, så bliver de faktisk rene.
- Og så hjælper det, hvis... - Jeg kan godt finde ud af det.
- Hvad tid møder du i morgen? - Jeg har fri i morgen.
Det har jeg hver tirsdag. Det har jeg haft hele året.
Heldige.
Jeg møder kl. 8.
Hvad er der galt?
Har du ikke lyst til at fortælle mig lidt om, hvad der foregår inde i dig?
Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Rasmus.
- Hvad? - Hvad er der galt?
Jeg kunne bare ikke lide det billede, og så bliver du pissesur.
Jeg forstår ikke hvorfor. Jeg sagde bare, at jeg ikke kunne lide det.
Ja, men det handlede jo ikke kun om billedet, vel?
Jeg...
Jeg føler, at jeg drukner.
At jeg drukner i dine ting, og mine ting, de må ikke være her
Hvad er det for nogle ting?
Det er mine CD'er og mine... DVD'er og...
Jeg kan ikke mærke mig selv i det her. Der er ikke plads til mig.
Og hvor længe har du haft det sådan her?
Altså, det er jo ikke noget, jeg går rundt med, altså i...
Et par uger måske.
Hvorfor har du ikke sagt noget noget før?
Jeg er jo ikke farlig, vel?
Nej.
Du virker måske også bare lidt usikker.
Det går ikke rigtig, at jeg har en kæreste, der er usikker.
Jeg er en bestemt dame. Jeg fylder meget. Tager min plads.
Vi bliver nødt til at have en, der er god til at skubbe lidt til mig.
De andre kærester, jeg har haft, har været gode til at puffe til mig.
Så har jeg også bare brug for, at du gør det, -
- fordi ellers så tager jeg bare den plads, der er, og fylder meget, ikke?
Så hvis du gerne vil have plads, så må du jo også bare tage den.
- Ikke? - Jo, men altså...
Hvis du gerne ville have dine CD'er stående, kunne du bare have sagt det.
Ja.
Det kan også bare være, at jeg bare skal blive bedre til at tage rummet.
Jamen det tror jeg da ville være rigtig godt for os.
Ja.
Kom her.
Hvor er jeg glad for, at du fik åbnet op for det her.
Er det ikke lang tid siden, du har været ude med dine venner?
Øh, det ved jeg ikke. Måske.
Jeg har travlt, ikke? Vi har alle sammen travlt.
Jeg tror, du ville have rigtig godt af det.
Hvad tænker du?
Jeg mener bare sådan komme lidt ud og drikke dig lidt stiv.
Få noget stimulans udefra. Du kunne eventuelt gøre det på fredag.
Skal jeg bare skrive det ind for dig så?
- Skat, ved du, hvornår du er hjemme? - Nej, ikke sådan...
Det kan godt blive sent.
- Hvad laver du? - Jeg laver lige lidt drinks.
Hvorfor det?
Jeg vil drikke mig fuld i fem farverige drinks, mens du er væk.
Det var for sjov.
- Okay, men hvad skal du? - Femstjernet middag.
Femstjernet middag? Det har du da ikke fortalt noget om.
Det står der.
Skal du have den der skjorte på?
Ja.
(middagsselskabssnak og musik)
- Nå, jeg løber nu. - Ja. To sekunder.
Skat. Hav lige den bedste aften. Nyd det.
Du kommer bare hjem, når du kommer hjem.
- Vi ses. - Vi ses.
- Hav en god aften, ikke? - Fyr den af.
- Kom så. Kom så. - Kom nu!
Hvor er det irriterende, mand. Så skal du bare lave pinde!
Ja!
- Hallo! - Skal vi vædde?
- Godt, jeg er den rigeste. - Skal du låne en hundredmand?
- Sikke noget lort. - Kunne vi lige snakke sammen?
Jeg er sgu bare lidt i tvivl om, hvad der er normalt og unormalt her.
- I forhold til hvad? - Med Marie.
- Nå ja, for helvede. - Jeg synes bare, jeg bliver mere...
- En underlig udgave af mig selv. - Okay.
- Giver det mening, eller hvad? - Ja.
Jeg tror ikke, der er to parforhold, der er ens.
Altså, jeg tror, den der søgen efter normalen...
Det fører ikke nogen steder hen, altså. Tak.
Du bliver bare nødt til at mærke efter, hvad du vil.
- Hvad fanden er normalt? - Ja, selvfølgelig, men det er...
Giv mig et eksempel på det, hun gør, som gør -
- at du føler dig som en anden?
- Okay. Det er jo alt muligt, ikke? - Hvad for eksempel?
I dag skulle hun have besøg af alle mulige veninder.
Så bliver jeg i tvivl om, om hun bare vil have lejligheden for sig selv.
Det er jo for helvede okay, at Marie har veninder på besøg.
- Ja. - Det er da bare positivt.
- Det er en følelse, jeg snakker om. - Hvad for en følelse?
- Vel en følelse af uretfærdighed. - Uretfærdighed?
Det der med at vælge sine kampe og det der "noget for noget".
Hvis du kom hjem til Pernille, ikke? Og din lejlighed er fyldt med piger.
Det ville jeg synes var godt, men det handler ikke om mig og Pernille.
- Det er jo et eksempel. - Vi kan ikke tage dem fra mit liv.
- Jeg prøver at forstå dit forhold. - Det handler ikke om mit forhold.
Det handler om dig. Det handler om, at du skal finde ud af, hvad du vil.
Du er ikke glad, mand. Du er ikke glad i det forhold.
Man har tre muligheder. Enten kan man blive, og så må man bare æde lorten.
Eller også så må man blive, og så må man kæmpe og lave det om.
Eller også så må man skride. Altså, så må du videre.
Du må tage en snak med Marie. Finde ud af, hvad du vil.
Du bliver nødt til at kigge på hende. Har jeg lyst til at kneppe hende?
Men nu skal vi drikke bajer, og vi skal spille billard. Alt bliver okay.
Jeg lover det. Kom, mand. Det er kun kvinder.
- Så er der pils! - Det var fandeme på tide, mand.
Troels, den her, den er for dig, Troels. Er du klar, Troels?
Ja ja! Ja tak!
Så ligger den sort fra start. Så I er bare startet uden mig, eller hvad?
- Fedt nok! Fede fyre. - Ja!
Værsgo!
Jeg er bagud fra starten?
Hej!
Hej, skatter! Du er så tidligt hjemme!
- Er det tidligt? - Ja, klokken er kvart over tolv.
- Okay. Folk må være blevet kedelige. - Ja.
- Det er mine veninder ikke. - Nej, det kan jeg se.
Det er dejligt.
Du må altså meget gerne lige introducere mig til dine veninder.
Hvad mener du?
Når der er folk på besøg, er det rart, hvis jeg bliver introduceret.
Du kunne da bare have sagt hej til dem. Det kan jeg ikke se problemet i.
Det er svært, når de står og twerker med stiletter på oppe i vores sofa.
Ej, så slemt var det ikke. Jeg tror vist bare, det er dig, der er sart.
- Nej. Jeg er ikke sart. - Jo, det virker lidt sådan.
Hvad skal du?
- Hvad er det, du skal? - Til noget på Rebeccas arbejde.
Det er noget housewarming, fordi deres redaktion flytter.
- Hvornår har du fundet ud af det? - Tidligere på aftenen.
Der sagde hun det og altså... Hvad er det med dig?
Er det, fordi du ikke kan finde ud af at gå i byen med dine venner længere?
Skal jeg sidde på en bar og vente, mens mine venner er skredet?
- Nej! Det synes jeg ikke, du skal. - Hvad er det så, jeg skal?
Rasmus, jeg har haft den dejligste aften med mine veninder, -
- og vi har danset og hygget og sunget og grinet så meget.
Og jeg gider ikke have dårlig samvittighed over det.Please.
Tror du ikke, vi skal have lidt kærestetid snart, hvad?
Tror du ikke, det ville være godt for os?
Jeg går altså i seng.
Jeg tager resten i morgen, ikke?
Sutter du ikke lige min pik?
- Hvad? - Giver du ikke et blowjob?
Hvad?
- Nej. - Kom nu. Sut min pik.
- Nej. - Sut min pik.
Nej, nej. Nej. Nej.
Undskyld, men...
Jeg synes, det er lidt ulækkert.
Okay.
(hun snorker)
Velkommen.
- Hvor skal den i? Der. - En terrasse og alt muligt.
- Med udsigt over hele København. - Hvor er her fint.
Rækker du mig lige den champagne der?
Altså champagnen, som du står lige ved siden af?
- Tak. - Værsgo.
Hvad var det?
- Det var vist et lille kort. - Det var det vist.
"Kæreste skat. Kære Marie."
"I dag er vores dag. Jeg håber, du har glædet dig. Det har jeg."
"Både til at forkæle dig, men også bare til at være sammen med dig."
"For jeg elsker dig. Så skål for det og skål for i dag og skål for os."
Uh, hold da op! Ups! Øj!
Nej, det er rigtig champagne.
Nå, så tager vi lige et lille glas, og så skal vi videre.
Okay. Det var hurtigt.
Nej nej, nu drikker vi et glas. Men vi har lidt på programmet.
- Hvad skal vi? - Alt muligt.
Nej, hvor du kæmper.
Hvad?
Lige meget. Lad os bare se på kunsten.
- Hvad? - Du stopper kun, når jeg stopper op.
Det er, fordi jeg gerne vil være sammen med dig.
Er du bange for mig?
- Hvad? - Er du bange for mig?
Hvorfor skulle jeg være bange for dig?
Du virker bare lidt, som om du er bange for mig.
Når jeg stiller dig et spørgsmål, så gør du det der med skuldrene.
- Hvad? Hvad gør jeg med skuldrene? - Sådan her. Du spænder helt vildt.
- Se, nu gør du det igen. - Gør hvad?
Du går på æggeskaller over for mig. Det er ikke til at holde ud!
Jeg ved ikke, hvad jeg har gjort dig.
Derfor spørger jeg, om du er bange for mig.
Fordi du lister rundt omkring mig og opfører dig som en lille hund.
Hvad er det, det kommer fra? Hvorfor kan du ikke bare være dig selv?
Hvad? Dig selv. Uden fodboldtot, for den er pissegrim.
Men ellers bare dig selv.
Ja, undskyld, men altså... Det er, som om der er to Rasmusser, ikke?
Ham, jeg forelskede mig i, som er skøn. Som jeg har det sjovt med.
Og ham, du er lige nu, som ikke tør gøre noget over for mig.
Sig til, hvis det er helt galt, men har jeg ikke ret i, at du er usikker?
Kan du ikke holde din kæft? Kan du ikke bare holde din fucking kæft?
- Hold nu kæft! - Gider du ikke slappe af, hvad?
Er du færdig?
Føles det godt?
Du er et rigtigt lille menneske. Du er en meget, meget lille mand.
Rasmus. Puha, en lillebitte mand.
Marie.
Han kom med den vildeste udstilling, som tog folk med bukserne nede.
Et frontalt trykspark lige i brystet på alle på den etablerede kunstscene.
De har tabt virkelig meget terræn. Især i forhold til det, vi laver, -
- og i forhold til alt, som lugter en smule af undergrund i London.
Det var så provokerende. Også i forhold til at, altså...
- Hej. - Hej. Rasmus.
- Jonathan. - Jeg er Maries kæreste.
Nå. Jeg har boet sammen med Marie. I London. Det er et stykke tid siden.
- Hvornår så vi sidst hinanden? - For to år siden, tror jeg.
Hvis I ikke har planer i aften, så kom med til Daniels fernisering.
Er han i Danmark? Nej, hvor sindssygt. Det vil vi da så gerne.
Eller hvad? Har du planlagt noget?
- Overhovedet ikke. Det er så fint. - Fedt nok. Så får du lige adressen.
Ej, hvor optur. Det glæder jeg mig virkelig til.London reunion.
- Ej, hvor hyggeligt. - Du ser skidegodt ud.
- Tak. Vi ses. - Det gør vi.
Måske kan vi holde resten af kærestedagen en anden dag.
Så har vi den til gode.
Enpart two?
Det er fint.
Det er lang tid siden, jeg har set mit London-crew, -
- og jeg trænger virkelig til at hænge ud med nogle krøllede hjerner.
Jeg prøvede på at banke nogle usædvanlige materialer sammen.
Det er det, I ser her, og hvis det er fremmedgørende, så fint.
Det skal ikke være prætentiøst. Det handler om at opfinde processer.
Så dukker der noget glitter op, og så kommer ham fyren her.
Øl?
- Ja tak. - Kom.
Jeg synes virkelig, det er en fantastisk udstilling.
Jeg er helt fyldt op af indtryk. Jeg kan slet ikke...
Jeg kan slet ikke vente med at tale med Daniel om det.
- Har I ikke også tusind spørgsmål? - Jeg har ikke lige set på den endnu.
- Skal vi tage en runde? - Jeg har faktisk været rundt.
- Rasmus, har du set den? - Jeg har også kigget lidt.
- Er det noget, du kan anbefale? - Jeg er ikke den rette at spørge.
- Hvorfor ikke? - Jeg ved ingenting om kunst.
Jeg ser det... hvad er det?... lidt for en til en.
Altså, kunst skal da opleves sådan lidt en til en.
Når du kigger på det her, føler du så noget, eller føler du ikke noget?
Ej, Jonathan, du kan ikke bruge følelsen som parameter her.
Jeg opfatter præcis, at Daniels værker udfordrer -
- den konventionelle opfattelse af, at vi skal føle kunsten.
Jeg vil gerne lige høre, hvad Rasmus har at sige til det.
Når du ser det, føler du så noget? Kommer der noget op i dig?
Ja. Men det tror jeg ikke, jeg skal sige her.
Sig det.
Okay.
Det minder mig lidt om sådan nogle børneplancher.
Børneplancher? Kæft, en befriende vending!
Altså, Marie kunne meget godt lide det. Du var da meget på det?
- Jeg synes, det var rigtig fedt. - Seriøst?
Du har også altid været lidt skizofren på det område.
- Hey, Jonathan. - Hey, James.
- Hej, James. - Hej, jeg er James.
Jeg er ret sikker på, vi kender hinanden fra London.
Okay, gennem Maja eller ...?
- Nej. - Okay.
- James, du skal lige møde Rasmus. - Hej. James.
- Så Stoke Newington, sagde du? - Ja.
- Vi snakkes, ikke? - Helt fint, vi snakkes.
Du skal lige fortælle mig. Når du ikke bruger tid på børnecollager, -
- hvad laver du så?
- Så arbejder jeg lidt for meget. - Okay.
Jeg har et lille firma med en ven. Så det tager lidt tid.
- Et firma? - Ja.
Jeg er meget på museer, vil jeg sige.
- Hun tager dig på museer? - Hun tager mig meget på museer, ja.
- Hvor tager hun dig hen? - Øh, på Louisiana har jeg været.
Okay. Hvad synes du om Louisiana?
- Jeg kunne meget godt lide kantinen. - Hold kæft, mand. Jeg kan lide dig.
- Kantinen, den er skidegod. - Jamen den er god. Det er den.
Men det er til gengæld også det eneste gode ved Louisiana.
- De der små smørrebrøds-ting, ikke? - Superlækre. Og filterkaffen?
Prøv at høre. Det skal ikke være noget problem!
- Hey, du skal have et CVR-nummer. - Har du nogen sinde været i Holbæk?
Det er nyt og spændende! Skål for Holbæk.
Vi gør det! Marie, Marie, vi har fået den fedeste idé.
- Rasmus, mig, et fusionsfirma. - Ja.
Vi kommer til at køre kunst og analyse af et eller andet.
Det ved vi ikke. Men det væsentlige er, hvor vi bor henne.
- Hvor tror du, det skal ligge henne? - Det ved jeg ikke.
Holbæk! Vi skal til fucking Holbæk!
Vi kommer til at lave det største firma, du nogensinde har set!
Vi er allerede nu en form for bastion i Vestsjælland. Rent kulturelt.
- Du kan flytte med, hvis du vil. - Det er også et kollektiv.
- Jeg vil gerne gå. - Nej, men nu er vi jo lige til fest.
- Ja, og nu vil jeg gerne gå. - Nej.
- Så kom da hen til os. - Rasmus.
Ja. Har vi ikke kærestedag, eller hvad?
Jeg fucking elsker det der! Rasmus, kom og hør den fedeste idé.
Prøv at høre. Du ved godt, at laksen, den er et vildt opdrættet dyr -
- og det er svedigt, men de behøver ikke at være laksefarvede. Torsk...
Marie. Marie.
- Altså, hallo! - Du skal ikke røre ved mig.
Marie.
- Marie. Hallo. - Hvad er det, du ikke forstår?
- Hey, Rasser. Hvad fanden sker der? - Har du tid til lige at snakke?
- Hvem er det? - Rasmus. Bare bliv liggende, skat.
- Bare helt kort. - Lad os bare lige tage den herude.
- Hey, er du okay? - Ja.
- Du ser helt... - Det er bare Marie. Jeg...
- Du kender mig, Troels, ikke? - Jo.
Er der noget, jeg ikke kan se? Er der noget ved mig, som er forkert?
- Jeg vil hellere høre det fra dig. - Der er ikke noget med dig.
- Det der bliver jeg sindssyg af. - Jeg ved ikke, hvad hun har...
Du er helt oppe at køre. Prøv lige at trække vejret dybt. Slap helt af.
Vi vil gerne hjælpe dig. Men her midt om natten kan vi ikke gøre noget.
Du bliver bare nødt til at tage en vejrtrækning helt ned i maven.
Og så få en god, lang nattesøvn.
Og så er det hele bare meget nemmere i morgen.
Bare læg dig ind, skat. Jeg kommer om to sekunder.
Det synes jeg, du skal gøre.
- Rasser, for helvede. Er du okay? - Ja.
Vi tager den i morgen. Få lige noget søvn. Det er helt sikkert ikke dig.
Kom her. For helvede, mand.
Få lige lidt søvn. Jeg ringer til dig i morgen tidlig, okay?
Så tager vi den, ikke? Vi ses.
Hvad fanden er det for en ven, der kommer midt om natten?
Jeg skal op klokken fem i morgen!
Marie.
Altså, hvad fanden er det, jeg gør galt?
Lige meget hvad fanden jeg gør, så er der et eller andet galt.
Jeg tager med til din fest og prøver at være mig selv.
Altså, hvad fanden er problemet?
Tror du ikke, det er problemet, Rasmus? At du bare er dig selv?
Måske skulle du prøve at være en anden lidt?
Måske du skulle prøve og lave tilstrækkeligt om på dig selv, -
- sådan så du er bare en lille smule til at holde ud at være sammen med.
Kunne det ikke være en idé?
Du kunne droppe at ligne Fedtmule, når jeg taler til dig.
Og lade være med at klappe din hund som en 10-årig dreng -
- mens andre kigger på det. Det tror jeg vil være en god start.
Og kramme din mor, som om I ikke ser hinanden nogensinde, -
- når I nu ser hinanden hver søndag.
Og alle de der barndomsbilleder, I har hængende også.
Det er så ulækkert, det er. Det er ulækkert at kigge på.
Måske du skulle flytte hjem igen. Flytte hjem til din mor og far.
Så kunne I sidde der rundt om middagsbordet -
- med jeres ulækre hund og spise kartofler og snakke om ingenting.
- Kunne du godt tænke dig det? - Hvad fanden har du gang i?
Hvad?
- Hvad fanden er det, du snakker om? - Hvad?
- Jeg spørger bare. - Selvfølgelig skal jeg ikke det.
Okay, jeg snakker bare. Jeg spørger bare. Det er bare et spørgsmål.
Men okay, det skal du ikke.
Så er det spændende at høre, om du gerne vil bo sammen med mig.
Eller om du vil bo som den teenager, du var, før du mødte mig.
Men hvis du gerne vil det, så lad os tage hjem og pakke mine ting -
- og så kunne vi hænge dine plakater op på væggene -
- og sætte dine DVD'er på plads og finde dine CD'er frem igen.
Jeg var lige ved at glemme din guitar. Den skal da også frem igen.
Som det i øvrigt lyder fantastisk dårligt, når du spiller på.
Kærestedag? Hvad? Nej, hvor er det flot.
Jeg kaster op i min mund, så sukkersødt det er.
Du gør det kun, fordi du er bange for ikke at være mand nok.
Det er så usexet.
Hvis du vil overraske mig, så gør bare det.
Det er ikke så svært. Du skal bare mande dig en lille smule op -
- og så skal du bare tage mig.
Er du færdig?
(tv'et larmer)
Seks minutter igen. 23-22.
- Jeg holder den inde her! - Den er ude!
Ja!
- Sådan der! - Sådan, Troels!
Ja!
- Ud igen! - Ja!
- Sådan! - Sådan, Rasmus.
Det var så fucking tæt på!
Bare kom med den første gang, så skal vi ikke igennem alt det der!
Hvis der er børnefødselsdag, så får hun lov.
Men altså cola og den slags, det er bare no-go.
Vi er godt hjulpet, for børnehaven har også nul sukker-politik.
Johanne er fuldstændigt på samme hold som din kone. Jeg kan høre det.
Når kvinderne bestemmer, så er det sådan, det er.
- Syv styk. Må jeg bede om det? - Syv dejlige, ja. Det gør vi.
- Hold nu fucking kæft, mand. - Hvad foregår der?
Så er vi bare havnet midt i en damebladssektion. En mødregruppe.
- Er du okay efter det med Marie? - Jeg har det fint nok.
- Seriøst? - Ja. Jeg skal lige ovenpå igen.
Men jeg tror, det er godt.
- Nej, ikke til mig. - Er du ude?
Jeg skal hjem og overtage. Det var skidehyggeligt. Vi ringes lige ved.
Det er jeg sindssygt glad for at høre. Altså, hvor er det fedt.
Men altså, hvis du har brug for at snakke om noget, så ringer du bare.
- Hvad sker der, boys? - Hey, vi smutter.
Hvad for noget? Nej, nej, nej. Jeg har lige købt øl, jo.
- Det går ikke, desværre. - Vi skal videre.
- Så er der sgu da bajere nok til os. - Jep.
Det bliver kun til den ene for mig. Pernille, hun har lige skrevet, -
- og jeg bliver sgu nok nødt til at smide kærestekortet, du.
- Du ringer, hvis det er, ikke? - Det kan du tro. Hils!
- Vi ses, Carsten! - Ja, vi gør, tak. Hej!
(det banker på)
Hej.
Min telefon er gået i stykker, og så...
...tænkte jeg, at jeg lige ville tage chancen og komme forbi.
- Ja. - Det er, fordi jeg skal bruge...
- Måske jeg lige kan komme ind? - Ja, selvfølgelig. Kom ind.
Tak.
Hvad var det, du skulle bruge?
Jeg skulle bruge det der billede, jeg købte af Annika i sin tid.
- Har du ...? Har du stadig det? - Ja.
Nej, hvor godt.
Det er, fordi hun skal holde en udstilling og så...
Ja, så spurgte hun bare, om hun kunne låne det.
Hun må få det.
Men nu det jo ikke ligefrem dit at give, kan man sige.
Det er købt for mine penge, så det er det vel, teknisk set.
Det kommer vel an på, hvordan man ser på det.
Skal vi så ikke sige, at det er vores fælles billede?
Og så giver jeg dig fuld råderet over det.
Tak.
Ej, du er i gang med at bestille billetter?
- Ja. - Til Argentina eller ...?
- Ja. - Fuck, hvor fedt.
Ja, vanvittigt fedt. Det ser ud til, at jeg skal være væk i et år.
Okay.
Jeg skal også... Jeg skal videre. Men det var perfekt, det her.
Jeg savner dig, Rasmus.
Er det helt forkert af mig at komme og sige?
Det ved jeg ikke, om det er.
Det er bare, fordi at...
Jeg har tænkt over det.
Der er noget inde i mig, der siger, at vi ikke er færdige med hinanden.
Det føles i hvert fald meget... forkert.
Men jeg er måske den eneste, der har det sådan?
Jeg ved det ikke, Marie. Jeg ved det ikke.
Okay.
Det er kun, fordi at jeg tror, at... at...
Det, vi havde, var super...
...specielt og fantastisk og unikt, -
- og jeg tror ikke rigtigt, at man finder det andre steder.
Og så druknede det jo i alt muligt forskelligt.
Men det har jeg tænkt på, at det jo er ting, man kan arbejde på.
Og så ved jeg godt, -
- at jeg siger nogle ting, som er rigtig forfærdelige, en gang imellem.
Men der er også nogle ting, som jeg skal arbejde på at blive bedre til.
Det ved jeg.
Rasmus, jeg tror bare, at vi begår en kæmpe fejl, -
- hvis vi ikke ligesom vælger kærligheden.
Okay. Kom. Stille.
Ej, undskyld.
Surprise!
Baby shower! Baby shower!
Baby shower!
Ja. Tak.
Du er så vild. Fra London, mand.
Ej, skat, det er bare så lækkert.
Jeg tænkte, vi skulle have en røvfuld frugt.
- Er det skyllet? - Ja, alt er skyllet.
Jeg kunne også godt drikke noget saft. Gider du lave et par kander?
Rasmus. Tillykke igen!
- Tak. Hej. - Så fint. Værsgo.
- Skal jeg tage dem? - Skal jeg hjælpe?
- Nej, det klarer Rasmus. - Ja, selvfølgelig.
Du siger bare, hvis vi skal hjælpe, ikke?
Så er der lidt frugt herinde.
Skat, gider du ikke arrangere det på to fade? Så kunne det stå her.
- Altså det her på to? Selvfølgelig. - Tak.
Så kom der lidt frugt her.
Værsgo.
Skal I lige have en lille hapser her? Ja, tag endelig.
Rasmus, Rasmus, Rasmus!
Han kan jo godt.
(hvinen og råben inde fra stuen)
Danske tekster: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2017