Det første drapet skjedde før jeg ble født.
Dere lever i hjertene våre
Morderen kalte seg "Clovehitch" etter sin favorittknute.
Byen vår levde i skrekk.
Men for ti år siden, sluttet han plutselig.
Hvert år ble det holdt en minnestund for ofrenes venner og familier.
På den tiden tenkte jeg ikke så mye på det.
Noen må lede troppen.
Er det noen som vet hvorfor?
For det første, for å holde takten. For det andre... Kom her.
I min tid gjaldt "flagget opp og skuldrene bak".
Dra tilbake skuldrene. Sånn, ja.
Hvis det blåser, hva gjør man da med den andre armen?
- Man støtter flagget. - Nettopp. Dere to, kom her.
På hver deres side. Deres jobb er å holde imot.
Slik. Skulder mot skulder. Dere holder sammen formasjonen, -
- siden flaggbæreren både bærer flaggets tyngde og slåss mot vinden.
Veldig bra. Bra jobbet, sett dere ned.
Gi dem en applaus.
Jeg har tenkt å snakke med deg, kompis.
Det har gått tregt på jobben, og onkel Rudys forsikring blir dyrere.
Jeg kan ikke sende deg til lederskapsleiren.
Men jeg trenger det for søknaden min. Rekruttereren sa det.
Ja, men vi får jobbe med forfremmelsen din sammen.
Det tar bare litt lengre tid før du får fly i lydens hastighet.
La meg ta den. Jeg har den.
Å, nei, nå har vi ham!
Du blir høyere, men jeg kan likevel banke deg.
- Stopp. - Si det.
- Jeg gir meg.
AMY Klar :)
Jeg liker bilen din. Jeg får ingen av far før jeg fyller 18.
Siden "tenåringsførere forårsaker flest dødsulykker".
Jo, det låter vel fornuftig...
Du...
Jeg liker deg.
- Du liker vel meg også? - Ja.
- Hvordan skyver man setet tilbake? - Det er en spak der nede.
Hva er dette?
- Hvor fant du det? - Der.
Hva?
Herregud... Er det sånt du liker?
Nei! Jeg vet ikke engang hvor det kom fra.
- Det er jo din bil. - Ja, men dette er ikke mitt.
Det er helt sant! Det er ikke mitt. Det er jo ekkelt.
- Unnskyld. Vil du fortsette? - Nei, det begynner å bli sent.
Ja...
Jesus elsker meg
Så høy du begynner å bli. Hun er høyere enn Tyler i den alderen.
Det er veksthormonene jeg har i røra.
- Skynd deg, Tyler! - Unnskyld, mor.
Enda en til meg. Og det var det.
Amen. Nå spiser vi.
- Rekker du å hente onkel Rudy? - Jeg finner ikke nøklene mine.
- Tyler, har du sett dem? - Vi har det travelt, så stapp i dere.
- Det er godt. - Er ikke det nydelig?
Hvis du sier det, så.
Hei, Rudy. Opp med farten. Blir vi sene, klikker det for mor.
Sånn, ja.
- Så du henne? - Amy?
Nei, hun. Hun er her igjen.
- Hvem bryr seg? - Hva holder hun på med?
- Planlegger hun en kirkeskyting? - Hold opp.
Hun er ikke kristen. Hun er syk. Jeg kjenner henne igjen fra skolen.
Hun skriver den samme stilen om drapene hvert eneste år.
- Er du forelsket i henne, eller? - Det var ekkelt.
Hun gjorde det med 5 fotballspillere fordi at moren hennes stakk.
Vi burde be for henne. Eller ringe politiet.
- Tyler, prat med Billy senere. - Vi ses.
Husk at den troen Daniel viser, er den typen tro-
- som overlever i babylonisk fangenskap.
Daniel levde hele sitt liv i Babylon som legmann...
Er det sant?
Legg fra deg den, takk.
Han viet livet til Babylons politikk. Det var en veldig fiendtlig verden.
- Hvorfor klipper ikke far kuponger? - Han har sine egne hobbyer.
Hva syntes du om gudstjenesten i dag?
Alle snakker om deg, din pervo
- Du er avhengig av den. - Jeg må se det.
- Jeg må se hvem som sender SMS. - Hva er det som er så viktig?
Ikke noe. Glem det.
Pervo...
- Hva er det som foregår? - Ikke følg etter meg.
- Handler det om bildet? - Jeg skrev til en jeg stolte på.
Jeg vet ikke engang hvor det kom fra. Det lå i fars bil.
Vet du hva folk skriver på profilen min? Så dukker du opp her!
Jeg sverger at det ikke var mitt! Tro meg. Du må fortelle sannheten.
Du vil vel fortelle det?
Hva har du gjort for å irritere alle de små vennene dine?
- Noen sprer falske rykter om meg. - Tenåringsdramatikk.
Det må være vanskelig.
Jeg har hørt om deg. Du liker slike syke ting.
Jeg har hørt om deg også, pervo.
Hva er det som foregår her? Hva tror dere at dette er?
Hva tror dere at dette er, bøllefrø? Vil du danse med meg?
Oi, da! Av sted nå.
Gratulerer med dagen, Susie...
Nora-Luckys favoritt
Tyler, hjelp meg!
Tyler?
mord
Nora Devlin
Clovehitch-offer nr. 8
- Hva gjør du? - Jeg gjorde ferdig noen lekser.
Jeg er veldig skuffet.
- Mor... - Gå og legg deg.
- Men mor... - Gå og legg deg, Tyler.
Ja, ma'am.
Mor sier at vi må snakke sammen.
Sett deg ned.
Vår hemmelighet. Bare for mennene.
Jeg har holdt på en annen hemmelighet også, gutt.
Jeg vet at du tok bilen min her om kvelden.
Mor liker ikke at du kjører, men du er gammel nok til å få stikke ut.
Først må vi dog finne ut av noen ting som kanskje forvirrer deg.
- Som det du så på, på PCen... - Jeg så ikke på noe.
Ok.
Sex.
Nå sa jeg det.
Du vet at vi er skapt i Guds bilde.
Det innebærer at kroppene våre er hellige og ikke må skjendes.
Forstår du hva det betyr?
Men menn som du og jeg, kan få tanker...
Tanker som bare popper opp i hodet vårt.
Har du noensinne fått slike tanker? Tanker om jenter?
Jeg forstår. Tro det eller ei, så har jeg også vært 16 år.
Så vi havner i en liten knipe, ikke sant?
Vi har Gud på denne siden og en sexgal ape på denne.
- Er du med? - Ikke egentlig.
Dette er situasjonen.
Det er i orden å ha tanker. Det er bare fantasier.
Gud vil se den andre veien. Han er opptatt. Men ingen bilder!
Er det forstått?
Fantasier er ok, for de er ikke virkelige. Det er bare tull.
Man kan ikke styre hva som dukker opp i hodet.
Tenk om en tanke popper opp akkurat nå? En dårlig en, som...
Som å ta et verktøy og bare... pang!
Man ville aldri gjøre det på ordentlig, ikke sant? Aldri.
- Det er bare tull. - Ja, bare tull.
Sånn, ja. Vi gjorde det!
Den ubehagelige samtalen med far er over.
Bilvask
- Kan vi snakke om en ting? - Jeg er opptatt.
Det tar bare ett minutt.
Den tingen Amy så... Det er ikke som du tror.
- Jeg vil ikke tenke på det. - Jeg liker ikke sånt.
Men det viste meg noe fryktelig som jeg ikke kan få ut av hodet.
Det er nok ikke sant, men jeg må snakke med noen...
Stopp. Jeg vet hva du prøver å si, og jeg vil ikke snakke om det.
Det er en synd. Og du har et valg.
- Billy, gi deg nå... - Det er et valg.
Hvorfor forfølger du meg?
- Du husker vel meg? - Pervoen Tyler.
Hvordan går det med pervingen?
Hvorfor leser du alltid avisa utenfor kirken?
Jeg liker dårlige nyheter.
- Ok... - Og jeg får sitte hvor jeg vil.
Skal ikke slike som du, være vennlige og sjenerøse?
- Jo visst, det er ingen fare. - Flott.
Du vet ting om Clovehitch, hva? Får jeg stille deg noen spørsmål?
- Jeg så en fæl hjemmeside og... - Jeg forstår.
Du har hørt ryktet om meg og de fem guttene på fotballaget.
- Så du tenkte... - Nei!
Ingen fare. Jeg er en tøyte, og du en pervo. Vi er skapt for hverandre.
- Hold opp. - Du er så alvorlig.
Ingen får vite noe. Det er bare du og jeg her.
Hal den fram. Få se hva du har å fare med.
- Jeg kødder med deg! - Jeg vet det.
- Gjør du? - Vent...
Jeg vil bare høre om Clovehitch. Om de har mistenkte...
- ...og hvordan du kan utelukke noen. - Hvorfor det?
Hvorfor bryr du deg plutselig om det? Prøver du å omvende meg?
- Er det for å få et speidermerke? - Nei!
Det har bare satt seg fast i hodet på meg.
Jeg var på minnestunden nylig. Jeg kjente ingen av dem, men...
Å snakke med deg om det kunne kanskje hjelpe.
- Jeg vet ikke, jeg er vel bare dum. - Det er ikke dumt.
Kom hit etter klokka tre.
Jeg skal hjelpe deg.
Ta med kjeks.
- Kan jeg hjelpe deg? - Unnskyld, jeg ser etter Kassi.
Jeg har tatt med meg kjeks.
Kassi, din lille venn er her.
- Jeg trodde ikke at du ville komme. - Bestemoren din er interessant.
Hun er ikke bestemoren min, din tosk. Hun jobbet for politiet.
Hun kopierte alle dokumentene deres og skrev denne boka.
Sett deg.
Her er alt om hans ti kjente ofre.
Offer nummer åtte, Erica Lytle. Hun var lærer i femte klasse.
Clovehitch visste når hun ville være alene.
Det er ganske fæle bilder.
- Tok de noen polaroidbilder? - Nei, alt er digitalt. Hvordan det?
- Er dette alle bevisene? - Det fins ikke så mye.
Verken fingeravtrykk, blod eller sæd. Bare taufibre.
Og dette fra offer nummer fire, Sasha Peterson.
Funnet utenfor kirken. Hun pleide aldri å gå dit.
Overvåker du kirken vår for å eliminere mistenkte?
Nei, det har politiet allerede gjort. Jeg benytter FBIs metoder.
- Jeg skal utnytte svakheten hans. - Og det er?
Han er gal. Alle mordere har en metode knyttet til sin psykologi.
Som et fingeravtrykk. Se.
Han anvender samme inngang, samme tau på likene, -
- og det doble halvstikket som er signaturen hans.
Han håner politiet. Ofrene er trofeer. Det er grundig og planlagt.
Jeg vil bruke "fingeravtrykket" for å koble ham til andre saker.
Jeg tror ikke at han har sluttet. Det fins nok flere enn ti ofre.
- Men han har jo sluttet. - Seriemordere kan ikke slutte.
Dette eller dette?
Jeg tenkte på å gjøre litt frivillig arbeid.
Jaså?
Kanskje gi leksehjelp på ettermiddagene.
- Hvor da? - Borte på St. Josephs.
Jeg snakket med Billys venn Martin. Han går der.
Dere traff ham for noen år siden. Vi donerte til matinnsamlingen deres.
Det var sjenerøst. Men bare etter- middager. Kveldene er familietid.
Ja, ma'am.
- Nei! - Gin.
- Juksemaker! - Hva sier dere til det?
Ikke hat meg fordi jeg er vakker.
Lokal kvinne funnet drept
"Clovehitch" sier han har drept 4
Clovehitch er tilbake
Kjenner du Clovehitch?
Du kan lure moren din, men ikke meg.
Hvem besøkte du da du skulle gi leksehjelp?
Sønnen min har fått seg en kjæreste.
Vet du om det?
Problemet er at du løy til moren din.
Jo, men vi...
- Vi gjør bare lekser, det er alt. - Husker du hva vi snakket om før?
Bestemoren hennes er der. Det er ikke noe sånt.
Jeg vet det. Vi sier det sånn: Mor må ikke få vite at du løy, -
- men hun må få treffe jenta. Be henne hit på middag i morgen.
- Det er nok ikke så lurt. - Mor får lage gryte.
Ja, sir.
Vil du komme på middag hos oss i kveld?
- Nei. - Foreldrene mine vil treffe deg.
Hvorfor det?
- De tror at vi dater, og... - Hei!
Hva? Du vet vel at vi ikke dater?
Ja visst, selvsagt.
Selvsagt ikke. Jeg tenkte bare... De vet at vi omgås.
- De prøver vel ikke å omvende meg? - Bare ikke snakk om Clovehitch.
De forstår seg ikke på sånt.
- Ikke snakk om noe som helst. - Flott, da kommer jeg definitivt.
Kjempegod tilapia, kjære.
- Så hvor går du i kirken, Kassi? - Jeg går ikke i kirken.
Far er oftest fyllesjuk på søndager, og mor forlot oss da jeg var liten.
Jeg er egentlig ateist, men jeg er interessert i wicca.
Wicca? Det har jeg hørt om. Det er ikke svart magi, men...
- ...en naturbasert, åndelig... - Mor, hun bare tuller.
Denne familien har ikke din humor. Kirken er på den andre siden av byen.
Jeg hørte at du pleier å besøke en gammel dame.
- Hun er en pensjonert... - Hennes bestemor Mavis.
- Hun er pensjonert bankfunksjonær. - Tyler, la henne svare selv.
- Var han slik da han ba deg ut? - Nei, slett ikke.
Han var veldig beleven. Jeg merket knapt at han spurte.
Jeg vet nok hva du mener. Denne var maken.
- Jeg måtte praktisk talt fri selv. - Hold opp!
Jeg hadde både ring og tale og gikk ned på kne. Du overdriver.
Du var så flink.
Mr Burnside, du lærer visst Tyler og de andre om friluftsliv, å spikke-
-og å knyte knuter?
Det handler ikke bare om friluftsliv nå.
Nå er det merker for dataprogrammering, -
-fotografering og alt mulig.
Men jeg liker selvsagt å spikke og knyte knuter.
- Hvor mange knuter kan du? - Kan vi snakke om noe annet?
- Dette er ganske kjedelig. - Det var hun som spurte.
Jeg ber om unnskyldning for min dårlige vits.
Jeg liker å omgås med Tyler og vil ikke gi et dårlig inntrykk.
Jeg blir bare nervøs og sier feil ting. Jeg ber om unnskyldning.
Ingen fare, kjære. Og du trenger ikke å være nervøs.
Du er den beste unge damen han har latt oss treffe.
- Og også den eneste... - Don!
Jeg beklager fiskegreia. De vet nok ikke engang hva en veganer er.
Stans bilen.
Hva er det?
Tror du at faren din er Clovehitch?
Du skulle se ansiktet ditt!
Det er ikke din jævla far!
- Faren din? - Han har bilder.
Bondageporno-greier.
Det er derfor alle tror at jeg er pervers.
Det var mer i hans private skjul. På ett sto det til og med Nora.
Jeg tror at det var Nora Devlin. Ved siden av sto det "Luckys favoritt".
- Jeg mener det. - Lucky?
Ikke tale om at han er Clovehitch bare fordi han liker rar porno.
Han er bare kinky.
Himmel...
Kom igjen, nå kjører vi. Trodde du at vi skulle kline? Kjør.
Men se hvem som kommer! Den store sjarmøren er tilbake.
Dans med meg.
I kveld viste du sider jeg aldri noensinne har sett før.
- Hva i helsike gjør du her? - Lucky satte seg fast i hodet mitt.
Jeg fikk ikke sove, så jeg gikk igjennom alt igjen og fant det.
Offer nummer fem fikk en lapp i postkassa uka før drapet.
Gjett hva det sto?
Det er borte.
Vi stikker.
La meg se.
- Er du sikker på at det sto "Lucky"? - Jeg vet ikke.
Jeg kjenner noe.
- Helsike... - Hva er det?
Ser det ut som din fars håndskrift?
Jeg vet ikke.
Hvor er dette?
- Far våkner snart. - Kom til Barbara så fort du kan.
Ikke la ham vite at du vet noe.
Går det bra?
- Føler du deg bra? - Ja da.
Tyler?
- God morgen, solstråle. - Hei, far.
- Hva er klokka? - Nesten sju.
- Jeg ville komme av sted tidlig. - Hva?
Vet du hva vi ikke har gjort på lenge? Campet, bare du og jeg..
- I dag? - Ja.
Vi kan ha litt moro, bare far og sønn. Jobbe med skyttermerket ditt.
Det hadde vært moro, men jeg føler meg dårlig.
Jeg lager frokostblanding til deg. Kle på deg.
- Hvor skal vi? - Vi er nesten framme.
Har du fortalt det til noen?
- Hva snakker du om? - Tyler...
Jeg vet at du har vært i skjulet og i krypkjelleren.
Du trengte deg inn på privatlivet mitt.
Mangelen på respekt er virkelig urovekkende. Du vet bedre.
Det er en årsak til at den døra er låst.
Det du fant i esken, var ikke mitt.
Hvem sitt er det?
Rudys.
Onkel Rudy?
Sannheten er, og jeg skjemmes for å si det...
Jeg var interessert i slike bilder som du fant i bilen, -
- men det er lenge siden. For årevis siden.
Rudy var på samme måten, men mye, mye verre.
Jeg visste det fra vi var barn, men likevel...
Da jeg fant tingene i husvogna hans, sa jeg:
"Rudy, du må overlate deg til politiet."
Men så prøvde han jo...
Du vet.
- Jeg trodde at det var en bilulykke. - Det var det. Han kjørte av veien.
- Hvorfor har du de tingene? - Jeg ville brenne dem.
Jeg sverger at jeg ville brenne dem.
Men ofrenes familier...
De har rett til å vite.
Men det ble aldri riktig anledning. Susie ble født, noe annet skjedde...
Jeg måtte tenke på familien og dere barna.
Skulle jeg utsette moren din for det? Til hvilken nytte?
Det ville ikke gjenopplive noen.
Men det ser jo ut som om det var du.
Kamerat...
Det er alt jeg kan si.
Bortsett fra at jeg vet at du vet-
-at det ikke er jeg.
Det er ikke jeg.
Jeg er bare så...
Jeg er bare så lei meg for at du måtte oppleve det.
Jeg har gjort feil.
Jeg prøvde å beskytte broren min.
Vi må gi det til politiet. Eller ødelegge det.
Men du må bestemme deg.
Å knyte knuter eksemplifiserer kunnskapen og styrken-
- hos en gruppe eller familie. I tauet veves fibre sammen, -
- og knuten får dem til å samarbeide mot et felles mål.
Båtsmannsknopen innen førstehjelp er et symbol for å hjelpe andre.
Dro du på telttur? Jeg kom innom, og moren din sa det.
- Snakket du med mor? - Jeg trodde at han hadde avslørt oss.
- Han ville bare telte. - Godt, for jeg fant det ut.
- Det er en hule under huset deres. - Var du der? Fant du noe?
- Nei. - Det er ikke ham.
Jeg spurte om bildene og alt, og han forklarte.
- Hvordan forklarte han tegningene? - Det er bare en fantasi.
- Og Lucky? - Jeg må gå inn igjen.
- Tro meg, det er ikke ham. - Hvem er det, da?
Du vil ikke tro det, men dette skjedde faktisk!
Jeg vil ikke gjøre dette nå!
- Hva holder dere på med? - Gå inn, Billy. Gi meg det.
Dere er motbydelige! Dette er helt sykt!
- Kom ut av skapet. - Dra til helvete, tøyte!
- Slipp meg! - Hold opp!
Hei, kompis. Jeg har bare et spørsmål til deg.
Hvor er Tyler Burnside?
Hva?
Hvor er Tyler Burnside? Den Tyler jeg kjenner, hadde aldri tydd til vold.
Ok, jeg forstår. Pastor Randy, jeg er Tyler.
Jeg mistet bare fatningen.
Du vil nok få en skikkelig blåveis.
Er alt som det skal hjemme?
Ja da, alt er bra.
Unnskyld
Jeg elsker deg så høyt! Vær forsiktig.
Rolig, mor. Det skal jeg.
Du begynner å bli så tung!
Jeg skal bli så fet mens du er borte, at du ikke kjenner meg igjen.
- Ha det moro. - Takk for at du betalte, far.
Du har nok lært alt jeg kan lære deg. Ha det fint.
Det skal jeg.
- Ok, det er best at jeg går. - Min lille mann!
- Jeg elsker dere. Vi ses snart. - Ha det!
- Jeg lagde nok for mye. - Da blir det mer til meg.
- Når kommer Tyler hjem? - Innen to røde.
Hvor lenge er det?
Det sa mormor alltid til meg, men jeg spurte aldri.
- Du er en smart liten rakker. - Hva med å besøke henne en stund?
- Vil du svømme i mormors sjø? - Ja!
- Kan du ta fri? - Dessverre, elskede.
Jeg har hendene fulle med arbeid. Men dere kan ta en uke eller to.
Jeg ser til Rudy og kommer den siste helgen. Så drar vi hjem sammen.
Det ville mor like. Vil du besøke mormor?
Ok.
Vi ringer henne etter middagen og forteller at vi kommer.
Unnskyld.
Det går bra.
Er det noe som bekymrer deg? Vil du snakke om det?
Jeg har det bra, jeg bare...
Jeg begynner bare å bli gammel.
Kanskje jeg ikke burde dra til mor.
Det er ingen fare.
Kom her.
Du trenger ikke å bekymre deg.
Aldri noensinne.
- Kjør forsiktig. - Ha det, far.
Ha det, jenta mi. Vær snill jente. Hør på mor.
- Jeg er ferdig før kvelden. - Strålende.
- Har du noensinne dratt våpen? - Det kan jeg ikke påstå.
Ikke? Jeg har øvd mye på blink med den nye Gen-4.
Et vakkert våpen. Med det får man lett god jaktlykke.
- Oi... Vær så god. - Jeg kan ta en til deg.
- Takk. - Vær så god.
De er til min kone.
I dette hus tjener vi Herren
Hei, Kassi. Det er lenge siden sist.
- Jeg ser etter Tyler. - Tyler? Ja vel, kom inn.
- Vil du ha noe å drikke? - Nei takk.
- Er Tyler hjemme? - Sa han ikke at han skulle på leir?
Jaså? Vi har ikke snakket sammen så mye i det siste.
For et fint kamera. Er det ekte film?
Ja... Liker du å fotografere?
Det var vel du som hadde alle åstedsfotografiene...
- Den dagen det ble slåsskamp? - Ja.
Får jeg ta et av deg?
Si "Cheese".
"Cheese."
Vi får vente og se hvordan det blir.
Vil du blåse på det?
Hei, far. Ok, jeg er på vei!
- Unnskyld, men jeg skal treffe far. - Sånn helt plutselig?
- Skal jeg hilse Tyler? - Nei, det var ikke noe viktig.
Pokker ta!
Dette er en avgjørende scene.
Sønnen kommer til innsikt og reiser for å treffe faren sin.
Og før han engang når døra, ser faren ham på langt hold.
I Skriften står det at faren løp ut.
For Gud lar alltid døra til forsoning stå åpen, -
- men det er opp til oss å vri på håndtaket og gå inn.
Så spørsmålet mitt denne morgenen lyder: Vil dere åpne døra?
Uansett, mor hilser og vil at du tar med verktøyet.
Hun har mange små jobber til deg. Og det er noen som vil hilse.
- Hei, far! Jeg elsker deg. - Det var alt hun ville si.
Jeg elsker deg også. Ring oss, vi savner deg. Ha det.
Ikke skrik. Det er ingen fare.
Ikke vær redd. Jeg skal ikke skade deg.
Jeg er etterlyst for et bankran. Forstår du?
Jeg skal ta bort hånden. Ikke skrik.
Au, ryggen min... Jeg må ha forstrukket noe på veien inn.
Det er ingen fare.
Jeg har bare ranet en bank, og ingen kom til skade.
Men jeg må flykte og trenger bilen din. Du er vel forsikret?
Jeg trenger ikke penger. Ligger nøklene i håndvesken?
Den veska?
Faen også...
Vi er straks ferdige.
Hvis du snakker med purken, gir jeg dette til vennene mine, -
- og da kommer de til å finne deg, er det forstått?
Men det tror jeg ikke at du gjør.
Ta veska mi for meg.
Skynd deg.
Det er en ting til...
Jeg må binde deg.
Jeg lover ikke å fortelle noe til noen...
Denne er ladd, forstår du?
Ikke motsi meg, ryggen gjør vondt nok allerede!
Jo fortere du blir bundet, jo fortere forsvinner jeg. Ta veska!
Inn på soverommet.
Skynd deg.
Sett deg på senga.
Her, gjør det selv. Det trenger ikke å være så stramt.
Sett i gang.
Kom igjen!
Nei, din tosk. Ikke sånn.
Jeg gjør det.
Vil man få noe gjort, må man gjøre det selv. Det sa alltid faren min.
Men han var en drittsekk. Det er sikkert og visst.
Strekk ut hendene, takk.
Jeg stikker herfra om to røde.
- Det er stramt. - Det er ikke så farlig.
Lucky liker sjampoen din.
Far...
Hva gjør du her?
Er hun uskadd?
Du skulle jo være bortreist.
Å, Tyler...
- Du burde ikke se dette. - Far!
Hva har jeg lært deg?
Man sikter ikke med et våpen hvis ikke man har tenkt å bruke det.
Har du tenkt å skyte meg, gutt?
Unnskyld
Du må ikke legge igjen lapper sånn. Foreldrene mine finner dem.
Jeg liker det blå øyet, det kler deg. Men du burde ha tatt bildene.
- Skulle ikke du slutte? - Jo. Kom opp.
- Dette er Nora Devlins hus. - Jeg kjenner bare Clovehitch-steder.
Jeg vil henge med deg, men det kan ikke bare handle om Clovehitch.
Og særlig ikke om faren min.
Ok, jeg forstår.
Tror du engang på meg? Tror du virkelig på hva jeg sier?
- Jeg kjenner henne iblant. - Hva?
Vi går inn.
- Nei. - Kom igjen.
Nei!
Kom igjen!
Han kom inn gjennom kjelleren.
Så bandt han og torturerte henne her.
Så drepte han henne.
- Det var her de fant liket. - Hvorfor gjør du dette?
Hva sa faren din til deg?
Tyler!
Jeg anklager ikke faren din. Jeg vil bare vite hva som skjedde.
- Det var onkel Rudy. - Han i rullestolen?
- Hvor lenge har han vært sånn? - I ti år.
Det var derfor han sluttet.
Han sa at det var en bilulykke, men det var selvmord.
Et selvmordsforsøk.
Jeg fant noe under huset deres.
Du sa jo at det ikke var noe der.
Det var taufibre.
- Taufibre? - Ja.
Dette er ikke "CSI".
Du elsker å være besatt av Clovehitch, -
- siden det gjør deg farlig og interessant, men seriøst!
- Dette er familien min! - Han drepte mor.
Hva?
Clovehitch drepte mor.
Jeg trodde at moren din stakk av.
Ja...
Da jeg var fem, kom far hjem etter en stor krangel med henne.
Både hun og alle tingene hennes var borte.
Vi hørte aldri fra henne igjen.
Far sier at hun forlot oss.
Det er ikke det jeg husker.
Jeg husker en mann som kom inn og fikk henne til å gråte.
At han bandt henne og stengte meg inne på badet.
Og skrikene hennes...
Jeg skrudde på vannet for å slippe å høre.
Flere år senere hørte jeg om Clovehitch...
...og jeg visste det. Men verken far eller noen andre ville høre.
De ville ikke at det skulle være han, så ingen trodde meg.
Hva het hun?
Crystal.
Crystal Harper?
Hvordan vet du det?
Under huset...
...lå det en eske med bilder, smykker...
...og førerkort.
Det var 13 stykker.
Tretten?
Hvor er de?
Det hadde ikke gjenopplivet dem.
Og han er borte.
Vi måtte beskytte familien vår.
- Hvor er de? - Vi brente dem.
Unnskyld.
Tror du ham?
Har du ingen som helst tvil?
Vær så snill...
- Ha det moro. - Takk for at du betalte, far.
Du har nok lært alt jeg kan lære deg. Ha det hyggelig.
- Faren din er håndverker, ikke sant? - Hvordan det?
Det forklarer hvorfor ingen av ofrenes hus bar spor etter innbrudd.
Onkel Rudy var også håndverker.
- Hva forventer du å få se? - Hva som helst.
Er man så syk, må man etterlate ledetråder.
Jeg har levd med ham hele livet. Det fins ingen.
Du vet kanskje ikke hvordan en normal far er.
Jeg lærer mye. Veilederne er hjelpsomme, og alt har vært flott.
Nå må jeg legge på, mor. Jeg elsker deg også. Vi snakkes.
- Han følger etter den kvinnen. - Hvilken?
Kvinnen i blå bukser. Han stirrer på henne.
Nei, han kommer til å se deg.
Dette kommer ikke til å fungere.
Hva slags mobil har han?
GPS-sporing
Hjelp
Si "cheese".
- "Cheese." - Vil du blåse på det?
Hei, far. Ok, jeg er på vei! Unnskyld.
- Han forlot huset. - Han skal på jobb.
Vi bør vente til han sniker seg ut om natta, ellers vil han nok se meg.
- Hvem sitt hus er det? - Det er sikkert arbeid.
Vi må stikke.
Kassi... Kassi!
Hei, kom.
Han knøt denne. Jeg så ham.
Tyler.
Det er kvinnen fra butikken.
- Jeg blir med deg inn. - Nei.
Jeg må snakke med ham alene.
Far?
Kom.
Far...
Hva gjør du her?
- Er hun uskadd? - Du skulle jo være bortreist.
Å, Tyler...
- Du burde ikke se dette. - Far!
Hva har jeg lært deg?
Man sikter ikke med et våpen hvis ikke man har tenkt å bruke det.
Har du tenkt å skyte meg, gutt?
Du må overlate deg til politiet.
Kassi? Gå og hjelp henne.
Hun manipulerer deg.
Gutt... Hør på meg.
Jeg hadde aldri skadet noen.
Denne kvinnen og jeg har en affære.
Vi er litt kinky, det er alt.
Jeg vet at det er vanskelig å forstå, men moren din vet om alt.
Seriøst?
Hvis dette kommer ut, skader det bare mor og Susie.
Senk geværet. Ulykker skjer.
Det er ingen fare, gutt. Hun ville skade noen.
Du og jeg vet hvordan man håndterer våpen.
Jeg stoler på at du kan håndtere skytevåpen, men ikke hun.
Du må senke våpenet.
Ikke la oss bli et tall i statistikken om våpenulykker.
Ulykker skjer.
Flink gutt.
Jeg er veldig stolt av deg, gutt.
Veldig stolt.
Du gjør det rette.
Husk...
Håndtaket først.
Du syntes at det var så morsomt.
"Håndtaket først."
Sånn, ja.
Jeg er ikke sint.
Bare skuffet.
Savnet Donald Burnside
Skynd deg, Tyler! Jeg må ikke bli sen igjen.
- Ok... - Jeg vil ha pannekaker.
Så heldig, for grøt er pannekaker som Big Bird har spydd opp.
- Så ekkelt! - Elskling, vær så snill...
- Kan du være snill jente i dag? - Ok, mor.
- Takk. - Ingen årsak.
- Tyler! - Jeg kommer!
- Amen. - Amen.
Det er en ledig jobb i Billys onkels butikk. Jeg kan få noen skift der.
Hallo?
Ja, det er jeg.
Jeg beklager virkelig.
- Så hva skal vi gjøre nå? - Ingenting.
Politiet nekter å koble det til Clovehitch.
Hun så ikke ansiktet hans.
Det var jo dette du ville.
Mor, jeg vil ikke legge meg! Vær så snill!
Vær så snill, jeg vil at noen sover hos meg!
- Får jeg sette meg? - Ja visst.
Politiet ville snakke med deg.
Jeg sa nei.
De...
De tror ikke at det var en ulykke.
Forstår du hva jeg sier?
Tror de at...
Tror de at noen har drept ham?
Å, du godeste! Nei, Tyler!
Nei, de...
De tror at en som var så erfaren som Don, -
-ikke bare ville...
Ja, han hadde sine problemer. Men vi taklet dem sammen.
Jeg sa det til dem.
Det ordner seg...
Det ordner seg.
Æresvakt, heis tropp 22s flagg.
Æresvakt, heis USAs flagg.
Æresvakt, hvil.
Mrs Burnside, vennligst overlever skulderskjerfet.
La meg få presentere Lysordenens nyeste medlem: Tyler Burnside.
Takk.
Vanligvis pleier troppslederen å si noen ord, -
- men isteden vil jeg si noen ord om ham.
Donald Burnside, min far.
Vi så alle ulike sider ved ham.
For samfunnet vårt var han en leder.
For familien vår var han en forsørger.
For meg var han far.
Som troppsleder hjalp han mange av oss med å ta våre våpenmerker, -
- hvilket bare gjør ulykken hans enda mer tragisk.
Sannheten er at fæle ting kan ramme gode mennesker.
Vårt eneste forsvar er å samles, slik vi har gjort i kveld.
Det lærte far meg gjennom sin måte å leve.
La oss minnes det. Hvordan han påvirket livet vårt.
Far, hvis du hører meg...
Jeg elsker deg.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com