EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi minimonster Vi är små monster
-Solen går ner... -Monstren går upp!
MINIMONSTER
Hördu!
-Spring, spring, spring! -Lobo, du vet vad som gäller.
Inget springande i klassrummet. Det är farligt.
Förlåt, Esmie. - Förlåt, Cleo.
Varför är du så uppspelt, Lobo? Har du inte varit på Skojland förut?
Jo, många gånger.
Men nu är jag äntligen lång nog att åka alla karuseller.
Vi har nog inte tid att låta dig åka precis alla karuseller i natt.
Kolla! Det är dags, det är dags, det är dags!
Solen går ner...
Monstren går upp!
Drak!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Minimonster!
Kan vi åka nu?
Snälla?
Jag har inte förklarat vad vi ska göra i natt.
Vi ska ha skoj! Skoj, skoj, skoj på Skojland!
-Vad mer behöver vi veta? -Ja.
Men vi ska även öva på att följa några enkla säkerhetsregler.
Säkerhetsregler?
Men jag är ett supersnabbt minimonster.
Om jag stöter på ett säkerhetsproblem springer jag bara ifrån problemet.
Inget springande inomhus, var det ju.
Det finns regler som även de största, läskigaste vuxenmonstren måste följa
av säkerhetsskäl.
Även du, Lobo.
Åh. Okej.
Glorb vill också följa med.
I natt är säkerhetsreglerna enkla.
Regel nummer ett, vi håller ihop hela tiden.
Regel nummer två,
man åker bara de karuseller som man har fått lov att åka.
Okej! Fattar, fattar, fattar! Nu sticker vi!
Lobo?
Just ja. Regel nummer ett, hålla ihop.
-Åh, vad kul! -Ja!
-Kolla in allt! -Ja.
-Coolt. -Wow.
Kom så åker vi radiobilar!
Där det är okej för mig att stöta ihop med saker.
Åt höger.
-Vad sägs om de snurrande tekopparna? -Åt vänster.
Jag röstar för bergochdalbanan, för där hamnar man upp och ner.
Vad sägs om att var och en av er väljer en karusell som vi ska åka?
Sex karuseller för sex minimonster.
Men jag ville ju åka alla karuseller.
Jag väljer först, för jag gillar att vara först.
Vi testar kanoterna.
Okej, kom då! Kom då!
Hörde du det där, Henri?
Vi ska plaska oss genom vattnet i en kanot.
Henri gillar inte vatten.
Vill du stanna där uppe, Henri?
Okej, jag hämtar dig innan vi åker.
Ja!
Kom igen, supermonster! Kanoterna väntar.
Ja.
Alla ombord?
Redo! Jag är redo.
Glorb är redo. Vi är redo.
Åkturen börjar inte
förrän vi alla sitter säkert i kanoterna, Lobo.
Okej. Du då, Zoe? Var vill du gå härnäst?
Kanske linbanan?
Eller...
Tekopparna?
I stället för att prata om vad vi ska åka skulle vi redan kunna sitta i en karusell.
Du har rätt, Glorb.
Vi skyndar oss, så märker de inte ens att vi är borta.
Och med min nos kan vi inte tappa bort dem.
Virvelvinden, här kommer vi!
Varsågod.
Där är de!
Du hade rätt, Glorb. Ingen märkte ens att vi var borta.
Vi kommer att kunna åka varenda karusell på nöjesfältet.
Tre, fyra, fem och...sex.
Alla är här.
Varsågod.
Där är de!
-Var är... -Lobo!
Jag är här. Och jag är tillräckligt lång.
Japp.
Ledsen, grabben. Jag stänger pariserhjulet under min lunchrast.
Jag måste bara se till att alla går av.
Men jag måste åka pariserhjulet.
Du får tyvärr vänta tills jag är tillbaka.
Såna är reglerna.
Tyvärr, Glorb. Vi måste följa reglerna.
Glorb, vad har du gjort?
Hjulet stannade! Karusellskötaren har gått på lunch!
Åh, Glorb. Förlåt.
Du skulle inte sitta fast där uppe om jag hade lyssnat på Igor
och hållit ihop med de andra.
Det ordnar sig, Glorb.
Jag ska leta reda på de andra, och vi ska få ner dig därifrån.
Den vägen!
Få se. Lobo har ännu inte fått välja vad vi ska åka.
-Lobo? -Jag är här, jag är här!
Men jag var inte här.
Förlåt. Jag och Glorb ville så gärna åka alla karuseller.
Så vi gick i väg, trots att vi inte fick.
Och nu sitter Glorb fast i pariserhjulet.
Och han är rädd.
Vi måste hjälpa honom!
-Ja, det måste vi! -Stackars Glorb.
Drak, kan du flyga upp till pariserhjulet och berätta för Glorb att hjälp är på väg?
Ska bli!
Hej, Glorb. Vi ska få ner dig. Var lugn!
Det rör sig inte ur fläcken!
Det är okej, Frankie.
Jag ska snurra hjulet som en väderkvarn.
Hördu! En liten varning nästa gång.
Hoppsan. Förlåt, Drak.
Håll ut, Glorb! Det är monstermagi-dags.
Flimm flamm fli Gör Glorb fri
Han inställer sig Här bredvid...
...mig
Hej, Henri. Väckte jag dig?
Karusellskötaren är tillbaka. Han startar hjulet.
Nyckeln.
Den måste vara här någonstans.
Jag vill också ha röntgensyn!
Snyggt jobbat, allihop.
Det är okej, Glorb. Du är i säkerhet nu.
Förlåt att jag inte följde reglerna.
Jag ville bara åka alla karuseller.
Men sen fastnade Glorb,
och det hade aldrig hänt om vi hade hållit ihop med er andra.
Glorb ber om ursäkt.
Han borde inte ha hoppat på hjulet.
Reglerna är inte menade att hindra er från att ha kul.
Reglerna har kommit till av säkerhetsskäl.
Vi hinner med en till karusell. Vad ska vi åka?
Pariserhjulet!
Det är okej, Glorb. Jag stannar här nere med dig.
Jag åker pariserhjulet nästa gång.
Solen går upp!
Drak!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Minimonster!
Hej, Lobo.
Åh, de ser jättegoda ut.
Tack, fröken Esmie. De är till vårt knytkalas.
Jag hjälpte till att dekorera dem. Visst är de fina?
Det är de verkligen.
Jag är jätteglad över att du kommer på knytkalaset, mamma.
Det ska bli jättekul.
Jag ser också fram emot det, min prinsessa.
Kom ihåg:
Det kommer mycket folk till knytkalaset, så se till att du uppför dig väl.
Det ska jag, mamma.
Eftersom...?
Gott uppförande gör skillnad!
Precis.
Tack för skjutsen, mamma.
Varsågod, Cleo.
Åh, jag gillar knytkalas!
Det är kul när alla tar med sig något att äta, och alla delar.
-Jag har med mig cupcakes! -Mums! Jag har med mig fruktsallad.
Pappa lagar sin berömda transsylvanska gulasch.
Den är tand-tastisk!
Pappa och jag har gjort monsterpotatismos.
Jag fick mosa potatisen och allt.
Jag gillar att få mosa saker.
Hörni... Det är inte riktigt dags för knytkalaset, men det är dags för...
Solen går ner...
Monstren går upp!
Drak!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Minimonster!
Knytkalaset är ett perfekt tillfälle att visa era föräldrar
allt det ni gillar bäst med förskolan.
Jag ser fram emot att visa pappa vår grymma lekplats.
Jag vill visa upp alla mina galna flygkonster.
-Ja! -Lobo och jag ska dansa.
Dans, dans, dans Jag gillar dans
Du då, Frankie?
Jag vill visa pappa Zoes konstverk. Han kommer att gilla det.
Tack, Frankie.
Och jag vet att min pappa kommer att gilla vårt kazooband.
Du då, Cleo? Vad vill du visa din mamma?
Er, så klart. Jag har berättat allt om er för mamma.
Vänta nu... Är inte din mamma typ en äkta drottning?
Jo. Varför undrar du?
Jag har aldrig träffat en drottning. Tänk om jag ställer till det?
Det gör du inte.
Tror du inte att vi skämmer ut dig?
Vad ska jag säga? Vad ska jag göra? Ska jag buga eller niga?
Ni behöver inte göra något sånt.
-Inte? -Nej.
Var bara artiga.
Mamma säger alltid att gott uppförande gör skillnad.
Så det räcker med att vi säger "snälla" och "tack"?
Självklart.
Åh, jag vet en jättebra lek som kan hjälpa.
Okej, den här leken heter “Monster, får jag?”.
Man måste säga "snälla" och "tack", annars kommer man inte framåt.
Det här är startlinjen.
Och är det där mållinjen?
Jag vann!
Lobo, jag har inte förklarat reglerna än.
Åh, okej. Förlåt.
Ni tar er till mållinjen genom att i tur och ordning fråga
“Snälla monster, får jag...?”.
Jag är monstret, och ni måste be mig om lov att flytta er varje gång.
Åh, jag fattar.
Snälla monster, får jag skutta som en kanin?
Ja, det får du.
-Tack, Cleo. -Ingen orsak, Zoe.
Jag gillar den här leken.
-Inga problem! -Kul!
Kom bara ihåg att om ni inte säger "snälla" innan ni börjar
och "tack" när ni är klara
så måste ni börja om från början igen.
Monster, får jag göra en looping över det där trädet?
Åh, glömde nästan. Snälla?
Ja, det får du.
Lätt som en plätt. Går aldrig snett.
Vänta lite, Drak.
Vadå? Jag passerade mållinjen, så då vinner jag väl?
Du sa inte tack.
Tyvärr, Drak. Du måste börja om.
Snälla monster, får jag...
...skutta som en kanin!
...stampa som ett monster!
...ta ett vargsprång!
...hoppa som en katt!
...göra en looping!
Ja, det får ni.
-Tack! -Ingen orsak.
Snälla monster, får jag...
Ja, det...
...får ni.
Din lek var ett jättebra sätt att få alla att komma ihåg
att säga "snälla" och "tack".
Men gott uppförande handlar om mer än att bara säga "snälla" och "tack".
Som att veta hur man ska bete sig när man äter.
Javisst, och jag tror att Esmie har en plan för att hjälpa till med det.
Jag tänkte att vi låtsas ha tebjudning för att öva på att äta.
Grymt.
Men jag behöver inte öva på att äta. Jag äter varje dag.
Inga problem!
Lobo, ditt låtsasätande är i behov av lite bordsskick.
När man sätter sig till bords
tar man först sin servett och...
Så här, eller hur? Japp.
Inte riktigt, Lobo.
Väldigt kreativt! Men inte riktigt, Zoe.
Hörni... Kolla in det här!
Kom igen, hörni.
Glöm inte att vi övar för Cleos mammas skull.
Tack, Katya.
Okej. När man sätter sig ner lägger man servetten i knäet.
Uppfattat!
Esmie, skulle du vilja ha en kaka?
Tack, Cleo.
Esmie, alla har inte fått sin mat än.
Åh, förlåt. Cleo har rätt.
Det är artigt att vänta tills alla har serverats
innan man börjar äta.
Nu när alla har mat är det okej att börja äta.
Frankie, även om det bara är låtsasmat
måste vi komma ihåg att tugga med stängd mun.
Åh, okej. Tack, Cleo.
Tack, allihop, för era ansträngningar.
Mamma kommer att bli jätteimponerad av ert goda uppförande.
Alla föräldrar blir nog imponerade.
Kära nån, på tal om föräldrar... De kommer när som helst.
Och vi är inte klara än.
-Jag fixar det! -Ska bli!
Nu kör vi!
Klassrumsbordet, åh så fjuttigt Dags att sluta va' så pluttigt
Ja!
Det är drottningen. Uppför er fint, allihop!
Hej. Du måste vara Frankie.
Kan jag hjälpa till med det där, Ers Hög-het-het-het?
Tack.
Ja!
Jag är Lobo. Trevligt att träffas, Ers Drottninghet.
Hej, jag är Katya och det här är Henri.
Välkommen, Ers Majestät. Jag är Drak.
Och jag är Zoe. Det är jätteroligt att träffa dig.
Det är jättetrevligt att träffa er också. Ni uppför er på ett förtjusande sätt.
Tack. Vi har övat.
Har ni?
Uppförande är viktigt för kungligheter.
Ja, Lobo. Men gott uppförande är viktigt för alla, inte bara kungligheter.
Det är ett bra sätt att få andra att känna sig välkomna och omtyckta.
Välkomna till förskolans föräldraknytkalas.
Åh, vad fint!
Jag är så glad över att du fick träffa mina vänner.
Jag med.
Minimonstren kan verkligen uppföra sig,
och de fick mig att känna mig jättespeciell.
Solen går upp!
Drak!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Minimonster!
Snyggt jobbat, allihop.
Undertexter: Madelene Lander