"Moramo pretpostaviti da su američke životinje"
"polako migrirale u sukcesivnim generacijama iz spoljnjeg sveta"
"u sve dublje i dublje recesije Kentakijskih pećina."
Čarls Darvin O POSTANKU VRSTA
Kentaki
OVO NIJE BAZIRANO NA ISTINITOJ PRIČI
OVO JESTE ISTINITA PRIČA
U njihovoj prošlosti nije bilo ničega
što bi sugerisalo,
znate, da će se nešto takvo desiti.
Bio sam preneražen.
Bili su prilično draga, dobra deca.
Ovi momci nisu bili kriminalci, nisu imali dosijee.
I, znate, kad se nešto ovakvo desi,
momcima i školi, naravno,
u to vreme je to bio veliki gubitak.
Bili smo u šoku.
Mislim, nismo to očekivali
od našeg sina, nikada.
Kao da smo se probudili u noćnoj mori.
Sve u našoj porodici bilo je
namenjeno našoj deci da budu uspešna.
To je samo...
trenutak kad smo ga izgubili.
Izvinite.
AMERIČKE ŽIVOTINJE
18 MESECI RANIJE
Spenser. Hvala što ste čekali.
Veoma smo impresionirani vašim portfoliom
i izuzetnim pohvalama vaših nastavnika.
Ali sada se nadamo da ćemo saznati,
malo više o vama lično.
Um, kao stvari iz moje porodične istorije?
Šta god mislite da je najvažnije.
Samo nam recite malo ko ste.
Pa...
Moje ime je Spenser Rajnhard.
Ja sam iz Leksingtona, Kentaki i imaću 30 godina
za još jedan, manje od mesec dana, mislim.
Moj otac, on je inženjer.
Pretpostavljam da moja mama nije volela provode.
Da vas zaustavim ovde.
To je odlično.
Pretpostavljam, ono što bi zaista voleli da znamo,
je o tebi.
Kao, uh, hobiji i slične stvari?
Šta želite da izrazite svojim radom?
Mislim...
ko ste vi kao umetnik?
TRANSILVANIJA UNIVERZITET, SEPTEMBAR 2003
Sledeći! Sledeći!
Gdine Rajnhard, uvaženi čoveče, ako biste mogli.
Um, očajno se trudi da velikodušni budu velikodušni.
Za poniznost skromnih.
Časni čovek je...
Popuši ga! Popuši ga!
- Udari ga!
Popuši ga! Popuši ga!
Odrastajući, imao sam,
želju za nekom vrstom novog iskustva u životu.
Počeo sam da čitam o drugim umetnicima.
Na njihove životu je uvek uticala neka vrsta tragedije,
i morali su mnogo da pretrpe.
Van Gog je završio ubivši se.
Mone je oslepeo.
Osećao sam kao da su nešto bolje shvatali o životu
što ja nisam mogao da iskusim.
Umetnost mora biti više nego samo,
"Moj život je sjajan, i zaista sam dobar u crtanju."
Jebeno je bilo vreme.
Kako to misliš bilo je vreme?
Ostavio sam ti zilion poruka.
Nisi mi ostavio poruku nekoliko nedelja, Vorene.
U svakom slučaju, želiš li nešto da uradiš?
Mislim da ću otići u krevet. - Dolazim tamo.
Ozbiljno, čoveče, jebeš bratstva.
Razlog da budeš deo toga je
da jednog dana možeš proći kroz vrata kancelarije u koju nikad ne želiš da uđeš,
da vidiš momka koga nikad ne želiš da upoznaš,
nadajući se da će ti dati posao koji nikad nećeš želeti.
Nešto o čemu sam često razmišljalo, je kako,
bi moj život bio drugačiji da nisam upoznao Vorena.
Ovo je, uh, dinosaurus, T-reks,
koji pokušava da isključi ventilator na plafonu.
STVARNI VOREN LIPKA
Voren je definitivno bio neko sa kim
moji mama i tata nisu želeli da budem prijatelj.
Nismo bili oduševljeni odnosom sa Vorenom,
ali smo ga prihvatili jer...
bio je njegov prijatelj.
Morate imati malo začina...
u bujonu.
I Voren je verovatno bio taj začin.
Ljudi su rekli da sam ja vođa klike,
ali to nije istina.
Nije bilo lidera klike.
Da! Sranje!
Jesam li radio ovde?
Polovina ovog sranja nije iskorišćena.
Bukvalno, bačena je u jebeno đubre.
Pridrži mi baterijsku lampu.
Uh, Vorene, šta radimo ovde?
Jesi li znao da 40% restorana hrane u Americi
baca hranu u đubre? Samo je baci.
Mi smo najdeblja jebena nacija na planeti,
a još uvek bacamo gotovo polovinu naše hrane.
Mislim, deca gladuju u Africi, čoveče. - Jebi ga, čoveče.
Jebeno je tragično.
Šta ćemo do kurca da radimo sa ovim, a?
Spašavamo je sa deponije.
Jedeš li avokado. Oni su završili...
Niko ne kupuje, Vorene...
Sranje. - Beži! Beži, beži, beži, beži, beži!
Nemoj da ispustiš jebeno meso. Prokletstvo.
Sledeći put, dobićeš jebeni metak, Vorene!
Nabij ga sebi u guzicu!
Vuu!
Vozi. Vozi. - Vozim. Vozim. Vozim!
Vozim! Vozim!
# Živ sam!
# I danas vidim stvari mnogo jasnije, živ sam!
# Stvaran sam!
# mogu da vidim, dodirnem okusim i osećam, živ sam!
KOZMETIČKI PREPARATI
Pogledaj ove kretene.
Trebali bismo se samo aktivirati i izvući ih iz njihove bede.
Ja čak i ne znam šta radimo ovde.
Vuuu!
Pa, jesi li upoznao neke nove kul ljude tamo?
Ne. Gomila kretena.
Ti?
Ne.
Uh-uh.
To nije ono što sam mislio da će biti.
Jesi li se ikada zapitao, da si završio rodivši se.
Ti, ovde, a ne neko drugi?
Da li se ikada osećaš kao da čekaš da se nešto dogodi,
ali ne znaš šta je to?
Ali je,
to stvar koja bi mogla, um,
da učini tvoj život posebnim.
Da.
Kao šta?
Baš tako.
"Kao šta?"
Dobre vesti ako ste se probudili pitajući se
živite li danas u pravom gradu, narode.
Jer magazin Forbs glasa za Leksington
kao 14.-to najbolje mesto u SAD za poslove i karijeru.
TRANSILVANIJA UNIVERZITET, SEPTEMBAR 2003 Ako postoji knjiga koju ne možete pronaći,
bilo na polici ili u računaru,
molimo Vas da to kažete članu osoblja biblioteke.
Iza ovih vrata, živi posebna kolekcija.
I ubuduće će vam trebati zakazano da prođete kroz ova vrata,
i moraćete da budete u društvu
člana osoblja biblioteke svo vreme.
Neka neko pridrži vrata. Hvala.
Mnoge knjige u ovoj biblioteci su ovde od 19. veka,
i vrlo smo zadovoljni što smo dom
za neka od najređih izdanja u Sjedinjenim Državama.
Džon Džejms Audubon
odgovoran je za ovo remek-delo ovde.
Prvo izdanje, Ptice Amerike.
Živeo je ovde u Kentakiju. Nije imao sreće u poslu.
Otišao je u zatvor zbog duga.
Kad je izašao iz zatvora, zaputio se u divljinu
sa pištoljem, nešto boje,
i dubokom želja da naslika svaku pticu u Americi.
I kad se vratio u civilizaciju,
bio je smatran za jednu od najznačajnijih figura u američkoj umetnosti.
Pa, koliko to vredi?
Pa, ne govorimo o vrednosti naših knjiga,
ali mogu da vas uverim, da gdin Audubon nikada ne bi ni pomislio
da će njegova knjiga biti najvrednija koja postoji.
Sad, većini vas je poznata ova knjiga.
Verovatno je među najvažnijim ikada napisanim.
Darvinova O poreklu vrsta
Pogledajte, molim, na liniju broj 10 i recite mi šta vidite.
Vrste su pogrešno napisane.
Tako je. Vrsta je...
Hoćete li nam se pridružiti, gdine?
Prilično sam siguran da mi je pričao o tome na Ričardovoj žurki.
Sećam se da je bilo kul.
Knjiga?
U kom svetu knjiga može vredeti 12 miliona dolara?
To u stvari nije knjiga.
Više je kao kolekcija slika.
Mislim da sam mu rekao o tome u kolima.
Možda u novembru. Bilo je hladno.
Još uvek ne razumem kako bi knjiga mogla da bude vredna 12 miliona $.
Kao da je Pikaso imao... gomilu slika... u knjizi.
Kad kažeš da je u biblioteci, to je, kao šta...
sedi na polici?
Ne, u sobi je za posebne kolekcije. - Šta je to? Kao trezor?
Više kao sigurna soba sa staklenim vitrinama i slično.
Sa stražarima na vratima i sranjem?
Ne, ali očigledno, ne možeš samo da uđeš unutra.
Hej, stani ovde.
Jer postoji obezbeđenje svuda?
Nije to što sam video.
Vau.
Šta onda...
Jer, moraš zakazati sastanak.
Dakle, tako se sećaš toga?
Ne baš.
Ali ako se tako Spenser seća toga,
onda idemo sa tim.
To je 12 miliona dolara.
Možemo li je uzeti?
Znaš kao, šta bi bilo potrebno?
Bio bi potreban izuzetan trud da je uzmemo.
Ne običan trud.
Šta je to?
Mislim da znaš šta je.
Toliko je bilo: "Ko je to predložio? Ko je započeo?"
Osećam se kao da je pecao,
i da sam zagrizao mamac.
Bila bi istina ako se kaže
da kad se Voren popali na neku ideju,
on ne odustaje lako od nje.
UNIVERZITET KENTAKIJA
KAKO PLANIRATI SAVRŠENU PLJAČKU BANKE
Vidi, sve što kažem je da se ništa neće dogoditi,
osim ako ne učiniš nešto da se dogodi.
Trebali bismo biti lovci, čoveče.
I ceo naš život, mi samo odmotavamo sranja.
Pakujemo, pakujemo, pakujemo.
Iluzija izbora.
To je sranje, čoveče.
Svi ovde misle da će dobiti na lutriji,
ali niko ne kupuje listić.
Pa, da, zatvor bi bio dobra promena pejzaža.
Pa, šta ako završimo na jebenom brodu na Karibima?
Kao kraj Iskupljena u Šošenku.
Oh, moj Bože.
Šta kažeš na to?
Bio je u zatvoru 20 godina.
I žao mi je što ti razvejavam snove, ali, uh,
to se ne dešava tako u stvarnom životu, Vorene.
Loši momci, ne mogu da odlaze u zalazak sunca sa lovom i... - Čekaj malo.
zlatom, i, uh... - Kako ćemo biti loši momci?
Uh, bili bi pljačkaši.
Zar nisi čak ni radoznao?
Tvoj mali, mali mozak, da sazna šta će se zapravo desiti?
Zar nisi radoznao?
Šta da saznam?
Da saznaš šta bi se stvarno dogodilo u stvarnom životu.
Izgubio sam broj.
Možeš li otići, čoveče, molim te? Radim ovde, Vorene.
Radim... - Slušaj me. - Hajde. - Slušaj me.
Moram da uradim ovo sranje.
Trebaće nam nacrti.
Moraćemo da znamo izlazne i ulazne tačke.
Moraćemo da znamo ulaze za osoblje
i najbrži izlaz iz zgrade u svakom trenutku.
Šta kažeš?
Ne trebaju nam nacrti.
Možemo ih nacrtati.
Ti tipovi su budale.
Oni ne mogu priuštiti sebi da morališu oko posla.
Budu li to radili, biće zbrisani, u redu?
Dobro. - Neka druga pitanja?
Pa, da pogledamo ovo, onda.
Ovo je gruba skica rute koliko se sećam.
Nema baš knjiga
koji vas upućuju kako da ukradete umetnine.
Želim da pređete preko ove stvari sa mnom cm po cm.
Dodajte ili oduzmite i najmanje promene,
čak i ako je nešto tako malo kao postavljanje štanda za hot-dog.
5:10, visoka, crvenokosa, bibliotekarka, odlazi uveče.
5:11,
niski, muški administrativni pomoćnik, se vraća.
Pridržite vrata, molim.
Mnoge knjige u ovoj biblioteci su ovde od 19. veka.
Niko od nas nije bio ozbiljan u vezi sa idejom.
To sam shvatio veoma ozbiljno od samog početka.
Vorene, nema tajnog kucanja.
Da, pa, trebalo bi da ga bude.
Ćao.
Već si izgubio svoju lažnu ID, zar ne?
U stvari, došao sam da razgovaram sa tobom o nečemu.
Oh, je li? - Da.
Šta ima?
Šta ako imam nešto čega trebam da se rešim?
O kakvoj stvar govoriš?
Nešto retko.
Znači, tražiš distributera?
Tražim momka koji će kupiti nešto retko.
Je l' tako.
Ne želim da čujem ništa o tome.
Ali, poznajem tipa sa kojim bi mogao da razgovaraš.
Ali sreo sam ga samo jednom.
I, ne znam mogu li da garantujem za njega, pa...
Razumeš li? - Apsolutno, shvatam.
Dobro.
On je u Njujorku. Ne voli telefonske pozive.
Kako da stupim u kontakt sa njim?
file not found 44@yahoo.com Šta je ovo? - To je ograda.
Šta je ograda?
"Šta je ograda?"
Ograda je neko ko kupuje ukradena sranja.
Trebali smo da pošaljemo e-mejl tom momku, zatražimo sastanak,
i odjavite se sa imenom "Teri".
I rekao je da nikad ne šalješ e-mejl sa istog naloga dva puta.
Kako je to jebeno kul? - Dobro urađeno.
Hvala.
"Najbolje, Teri."
Srećan?
Želim to da promenim... - Oops.
Jednostavno ne shvatam, koja mu je to fora "dobra vera".
Mislim, dajemo mu 500 $ za sastanak?
To je da pokažemo da smo ozbiljni, i da mu ne trošimo vreme.
Mislio sam da je to što vozim širom zemlje 12 sati
biti dobra demonstracija toga.
Tako on posluje, čoveče.
Oh, znaš to iz svih tvojih prethodnih pljačk?
Da li bi se opustio?
Šta bi radio sa novcem?
Zar umetnici ne bi trebalo da gladuju?
Slušate svoju omiljenu stanicu za stare hitove.
Vraćamo se na hitove iz 50-ih, 60-ih i 70-ih.
# Mnogo godina je otkad sam ovde
# gubio sam vreme na ulicama
Bili smo van Kentakija,
i niko ne zna da smo otišli. # tumarajući levo, desno
Postojao je osećaj mogućnosti. # gradeći kule u oblacima
Stvarne stvari su ustvari počele da se događaju, i bile su...
menjale su... menjale su naše živote tada.
Evo me!
# povratio sam se, povratio sam osećaj za život u Njujorku
SUBOTA, 14 FEBRUAR 2004
U to vreme sam se plašio da,
ako se momak ne pojavi,
da će ova fantazija biti završena, i mi ćemo se vratiti u Kentaki,
i stvari bi se nekako nastavile normalno, uh, naravno.
I onda, iznenada, Voren govori sa tipom sa konjskim repom i plavim šalom.
Ili je bio ljubičasti šal?
Tip je bio u 50.-tim godinama.
Mislim, bela kosa i dobro obučen.
Dao mi je parče papira,
i to je to, nije čak ni prebrojao novac.
Ćao.
Šta ima? Šta je rekao? Šta je rekao?
Nije on bio kupac.
Dao nam je kontakt.
Distributera.
Znači, taj tip nije bio distributer?
Mislio sam da si rekao da je distributer. - Izgleda da nije.
Mi smo upravo...
spiskali 500 $ na e-mejl adresu.
Sad je sve što treba da uradimo da stupimo u kontakt sa tim tipom.
Kaže da govori engleski.
Šta?
On je...
Hajde da nešto pojedemo. Hajde, smrzavam se.
Uh, zašto ne bi govorio engleski, Vorene?
Vorene.
"Gdine, hvala vam na e-mejlu.
Bojim se da poslujemo samo lično,
ali, dobrodošli ste vi i vaši predmeti u Holandiji
kad kod vam najranije odgovara."
Moramo da idemo. - U Holandiju? - Za Holandiju.
Možeš da prestaneš? Vorene? - Ne, neću da prestanem dok ne izgori.
Vorene. - To je dokaz.
Vruće je. Do kurca.
Hvala. - Izvini.
Dakle, želiš da ideš do kraja,
da se nađeš sa nekim stvarnim kriminalcima
o kojima ne znamo ništa,
da pričaš o nečemu što čak i nemamo?
Da.
Šta ti predlažeš?
Možda je vreme, znaš, da se suočiš sa stvarnošću.
Možda je to nešto što nismo u stanju da uradimo.
Znači, samo ćemo sedeti ovde i nećemo uraditi ništa?
To je tako razočaravajuće.
Ne mogu čak ni da ti kažem.
Šta je sa tobom, Spensere? Držiš se svoje igre?
Uh, ne toliko.
Mislim, pokušavam da ozbiljno shvatim celu stvar oko umetnosti.
Da? - Da.
Pa, pretpostavljam da neko mora, a?
Ali, znaš, želiš da ti krv proključa, sinko.
I kad već pričamo o tome,
naleteo sam na Barta Morisa prošle nedelje,
i rekao je da si propustio nekoliko vežbi.
Da. - Sad, Vorene,
Ti si tamo na stipendiji.
I to je ono što to znači. Tu si da igraš.
I ja to tako vidim.
Jebi ga! - Isuse Hriste.
Jesi li dobio?
Zapamti, ko jodustaje nikad neće pobediti...
I pobednici nikad ne odustaju. - Spensere.
Da, nešto da proživiš.
Pa, kako je tvoja majka, Spensere?
Uh, dobro je.
Dobro. Reci joj da sam je pozdravila. - Da, hoću.
Moram da razgovaram sa tobom, molim te.
Šta, sada, Su?
Sad?
Izvinite, momci.
Ono što želim je samo da večeram sa momcima.
Šta je ovo? - Držiš moj...
Razvodim se od tvog oca.
Žao mi je.
I onda, mislim da sam pogledao u Spensera i...
Mislim, ko zna da li je ovo stvarno prošlo, ali rekao je...
Sećam se, bilo je kao "Vau."
Trebalo bi da idem sada.
Plače li on to, do kurca?
Plačeš li do mojega? - Vorene, idem, čoveče.
Da, idemo.
PODRŽITE TRUPE SVE ŠTO MOŽETE DA POJEDETE ČURKA U UTORAK
Trebao bi da žvaćeš hranu, čoveče, ozbiljno.
Nastavljamo sa planom.
O čemu to pričaš?
Holandija. Amsterdam, a onda nestanemo.
Hajde, Vorene, znaš da ne mogu da idem.
Čak i ako bih to želeo.
Hajde, čoveče.
Jebi ga.
Vidi, možda mogu da nađem nešto novca,
i pokrijem ti polovinu karte.
Stvarno? - Da.
Ali,
samo ćeš ti ići.
To je u redu.
Šta?
Daj mi poljubac. - Da me nisi dodirnuo, čoveče.
U redu, brate. - Hvala brate.
Idi i nađi ih, u redu? - Da.
INTERNACIONALNI LETOVI PETAK, 5 MART, 2004
# Proklet poput zveze na velikom snu
# Otvaram oči da provirim
# Da otkrijem da sam na moru
# koje gledam sa mirnoćom
# bilo je to onda kad je gardijac Hardi
# došao pevajući pesme o ljubavi
# onda kad je gardijac Hardi
# došao pevajući pesme o ljubavi
# "gardijac Hardi, gardijac Hardi, gardijac gardijac Hardi", on peva
Zdravo, ja sam Dejvid. Radim sa gdinom Bekmenom.
Ćao.
Smeta li da sednem?
Vi momci, ste momci koji... - Imaš neke knjige,
i imaš neke slike.
Tako je.
Sada, uh, imamo veliki broj predmeta koji se odnose na,
postojanje, zbog čega sam ovde.
Um...
Knjige, Audubons.
Veoma su retke.
Da.
Zato sam ovde.
Zbog toga si ovde
sa tvojim parčetom papira.
Pa, uh, nisam znao...
Je li gdin Bekmen tvoj otac?
Ne, gdin Bekmen je moj poslodavac.
U stvari, mi smo nekako povezani.
On je, uh, on je zapravo,
muž sestre moje majke,
tako da mi je, uh, ujak.
Kreten krade od njegove familije.
Imaš li autentifikaciju?
U redu, kad kažete autentifikacija...
uzimamo predmete iz različitih izvora,
i ne raspitujemo se odakle su došli,
sve dok imamo autentifikaciju
od neke poznate aukcijske kuće.
Da, um...
dakle, kažete, sa ispravnom autentifikacijom,
da bi te stvari bile od interesa za vas?
Da.
Pa...
gdin Bekmen će biti vrlo zadovoljan zbog ovoga. Um...
Dakle, mogu li da pitam, grubo,
za uslove, um...
Teško je, pretpostavljam, da... - Koliko?
Da.
Koliko?
30 do 40 % od procenjene vrednosti.
To su, um, milioni dolara, zar ne?
Da!
Vidi, razmišljao sam samo, uh, znaš,
trebaće nam veći brod.
Trebaće nam veći brod? - Mislim, trebaće nam neko drugi.
Um...
Zašto nam treba neko drugi?
Treba nam neko sa veštinama koje mi nemamo.
Neko ko je dobar sa logistikom,
i, šahom.
UNIVERZITET KENTAKIJA Prihvaćeni računovodstveni principi.
Izjave,
na reviziji.
Dakle, 1992. godine,
dobijamo SAS 82.
Usuđuje li se neko da objasni značaj ovoga?
Gdine Borsuk.
Bio sam na magistraturi iz računovodstva jer sam želeo karijeru u FBI-u.
U to vreme, to je bio samo jedan od dve magistranta
koje su prihvatili odmah posle fakulteta.
PRAVI ERIK BORSUK Eric je bio gdin.
PRAVI ERIK BORSUK Dobar student.
Nije napravio pauzu,
ili se brinuo, uh, oko ničega.
Uvek sam se osećao kao da sam, um,
neka vrsta usamljenika, iz nekog razloga.
Um, da, um, SAS 82
navodi da su revizori dužni
aktivno istraže prevaru, a ne samo da je prijave ako je pronađu.
Tako je.
Osim, što u stvarnosti, ne ide uvek baš tako, zar ne?
Artur Andersen.
Sećaš li ga se? Revizor Enronu?
Hvala na tome, gdine Borsuk.
Tako, u 2002. godini, to nas vodi do SAS 99...
VOREN
Nemoj me brisati. - Sranje! Šta ti koji kurac radiš ovde?
Moram da razgovaram sa tobom. Ali ne ovde.
VAN FU, 9 P.M.
Voren i ja nismo bili u kontaktu. Otuđili smo se.
Prošlo je oko tri meseca otkad smo zadnji put razgovarali.
Mislio sam da ne pričamo.
Šta? Čekaj.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Možemo li se složiti i ostaviti svo to glupo sranje iza nas, molim te?
Mislim, ne.
Hej. - Pa, šta ima, čoveče?
Čemu tolika misterija?
Ovde sam da razgovaram sa tobom o nečemu što je smrtno ozbiljno.
I mislio sam da želiš nešto.
U stvari, došao sam da ti ponudim nešto. - O, zaista? - Da? - Da.
Nikome drugom ne mogu verovati oko ovoga.
Jesi li u igri ili ne, odmah.
Kako ti mogu reći jesam li u igri ili ne
a da mi prvo ne kažeš u čemu ću možda biti ili neću.
Želim da mi to kažeš "u načelu", u redu?
Jer ovo možda nije baš nešto zakonito.
I postoji šansa
da ćemo morati da sve ostavmo iza sebe. - U redu, kad kažeš "nije zakonito"...
Reći ću ti ovo jednom i samo jednom.
U igri si ili ne. Odmah. - Trebaće mi više od toga.
Ne dok se ne izjasniš.
Ovo bi bilo nešto opasno,
i veoma jebeno uzbudljivo,
pa želim da budeš deo toga.
Ovo bi sve moglo promeniti.
Ovo je tvoja prekretnica, prijatelju.
Kako je na faksu?
Moramo li da idemo večeras?
Mislim da sam samo rekao da, jer sam znao da,
Hteo sam, um,
da obnovim naše prijateljstvo više od bilo čega.
Dakle, koji je tvoj deo?
Ovo je delimično gde ti ulaziš.
Samo pogledaj, molim te.
To se ne može učiniti noću. - Šta?
To je jedino doba dana kad niko ne bi trebao da bude u zgradi?
Bilo bi nemoguće ući a da se ne aktivira alarm.
To bi trebalo uraditi tokom dana.
Vidiš?
Znao sam da si ti čovek za ovo.
Pogledaj ga. Kao riba u vodi.
Naravno.
Hajde samo da uđemo tamo u po bela dana i opljačkamo mesto.
Oh, da, pa, dok si na tome, dići ćeš dinamitom kantinu, zar ne?
Koliko kamera reče da je u sobi za specijalne kolekcije?
Zato što će sve nadgledati iz kancelarije za bezbednost kampa.
Kamere, alarmi. Oni će znati ko ulazi i izlazi.
Šta to radiš?
Pravim beleške. Ovo je dobra stvar. - Jesi li jebeno retardiran?
Ne.
Zašto jednostavno ne pošalješ e-mejl FBI-u i ne pitaš ih
gde bi želeli da im ostavimo naše otiske prstiju? Možeš im olakšati.
Društvo, moramo saznati ko nadgleda
posebnu sobu za specijalne kolekcije i kada.
Slažem se sa tim.
Direktor atletike Uđite.
Hej.
Sedite, Vorene. - Dobro.
Pretpostavljam da znate zašto ste ovde.
Uh...
Ne baš, gdine.
BIL VELTON Dobro. Gdine Lipka,
došli ste ovde na konto sportske stipendije.
Možda vam to nije posebno važno.
Ne, gdine. Jeste.
Pa, sine, imaš čudan način da to pokažeš.
Zato što sam te upozorio bezbroj puta
šta će se desiti ako nastaviš da se ne pojavljuješ.
Pomoćnici trenera sumnjaju da si uključen u drogu ili alkohol.
Sad, boli me
što vidim da ćeš izgubiti ovu stipendiju.
Ali to će zaboleti i verovatno osramotiti tvog oca mnogo više.
Možda želiš da razmisliš kakvo će to razočarenje predstavljati za njega.
Da.
To će biti razočaranje.
Stvar je u tome,
radio sam da uđem u taj tim od svoje pete godine.
I apsolutno nemam pojma zašto.
Iskreno, gdine,
mislim da je celo ovo mesto razočarenje.
Mislim da ste vi razočaranje.
I mislim da ceo ovaj prokleti grad,
razočaranje.
Izađi.
Je li to?
Kamere nisu kamere.
One su detektori pokreta.
Poslaćemo e-mejl biblioteci,
tražeći da nam Audubon i sveti rukopis
budu na raspolaganju kad stignemo.
Oni će biti ovde i ovde.
Možeš li, molim te da ne dodiriješ model?
Hvala.
Kao što sam rekao.
Ovde pozadi, je ciljni prioritet broj jedan,
Audubon.
Sada, odmah iza displeja su vrata
koji vodi do lifta za osoblje koji ide direktno u podrum.
Sad, kad budemo u podrumu,
možemo pristupiti požarnom izlazu sa strane zgrade.
Uh, gde je bibliotekarka?
Hvala. - Samo gledajte.
Bibliotekarka,
je najveći rizik za celu ovu operaciju.
Ona mora postati ne-faktor što je pre moguće.
Sad, kad budete u sobi,
vas dvoje ćete spakovati manje knjige,
a ja ću otključati vitrine koje sadrže Audubon i Darvina.
Trebali bismo ići i izaći za manje od 3 ili 4 minuta.
Dobar dan. Uđite. - Kako ste?
Ja sam Beti Džin Guč, i trebaju mi vaša imena za dnevnik, molim.
Ja sam, uh, Spenser Grin.
# Sve ovo pogoršanja me ne zadovoljavaju
# Malo više ugriza i malo manje lajanja
# Malo manje borbe i malo više podsticaja
# Zatvori usta i otvori srce i dušo zadovolji me
# zadovolji me dušo
# Hajde dušo, umoran sam od priče
# uzmi kaput i pođimo u šetnju
# Hajde, hajde - Hajde, hajde
# Nemoj odugovlačiti, nemoj artikulisati
# Curo postaje kasno, postajem nervozan kad čekam ovde
# malo manje priče, i malo više akcije, molim
# Sve ovo pogoršanja me ne zadovoljavaju
Stani.
Čekaj. Neće uspeti.
Treba nam bar dvoje momaka u sobi.
Onda vam treba treći čovek, dole u biblioteci, da čuva stražu.
Onda, moraćemo da imamo vozača za bekstvo.
Ko je tvoj vozač?
Nas troje nije dovoljno. - On je u pravu.
Samo želim da vidim kako će nešto od ovoga raditi.
Mislim, da li ovo izgleda realno ili...
Pa, imaš li bolju ideju, Spens?
Ne. Jebi ga.
Bio sam razapet između želje da nastavim...
sa avanturom,
i sačekam nepremostivu prepreku, koja bi,
izbacila sve iz koloseka i vratila stvari u normalu.
Treba nam još neko kome možemo da verujemo. - Čekaj, čekaj, čekaj.
Neko drugi?
Hoćeš da dovedeš i nekog drugog?
Imaš li bolju ideju?
Kome još možemo verovati oko ovoga?
Nekome sa brzim kolima.
Ili novcem da ga nabavi.
Sreo sam ga samo nekoliko puta
u srednjoj školi.
Nikada se nisam dobro slagao sa Česom.
Odluka da se dovede četvrta osoba potekla je od Erika.
Da, prilično sam siguran da je to Vorenova ideja.
Definitivno ne bih predložio da dovedemo Česa.
Moje ime je Čarls Tomas Alen II,
ali ljudi me zovu Čes.
PRAVI ČARLS "ČES" TOMAS ALEN II
Moj otac me je vaspitao za uspeh.
Osnovao sam svoju prvu kompaniju sa 12 godina.
U 16.-oj, kupio sam moju prvu nepokretnu imovinu.
On je bio mali biznismen, koliko mogu da se setim.
Znate, košenje trave, uh...
znate, pratio je svog oca okolo. Bio je mali Tom.
Samo ga je pratio svo vreme,
želeći da bude, znate,
biznismen i, znate, radi sve što je njegov otac radio.
Čes, zanimljivo je, znao sam njegovog oca.
Uh, vežbo je u istoj teretani u kojoj sam i ja neko vreme.
Baš divna osoba.
Uh, znate, mislim, princ individualnosti.
Mislim da je kvalitet koji smo mislili da nam Čes može doneti novac.
Isuse jebeni Hriste, Vorene.
Prestani sa tim sranjem. - Izvini.
Izvini druže.
Možemo li da razgovaramo o nečemu?
Da, šta ima?
Jednom kad sam shvatio da su ozbiljni u vezi sa planom,
Mislio sam da pušili previše.
Mislim da vi momci puno pušite.
I, mislio sam da će se verovatno uvaliti
u velike nevolje i biti uhvaćeni.
I verovatno ćete se uvaliti u velike nevolje,
i biti uhvaćeni. - Čas? - Mm-hm?
Stvarno treba da vidiš koliko će to lako biti.
Čekaj. O čemu to do kurca govorite ovde?
Govorimo o 12 miliona dolara
u retkim knjigama.
I samo jednoj starici koja ih čuva.
Imena prvo.
Erik, gdin Blek.
Spenser, gdin Grin.
Gdin Žuto, to sam ja.
Čes, gdin Pink.
Jebeno stvarno, čoveče?
Šta? - Daješ mi gdina Pinka?
Šta? Šta nije u redu sa gdinom Pinkom?
Umukni. Tačno znaš šta nije u redu sa gdinom Pink, u redu?
Žao mi je, mogu li samo reći koliko je glupa ova stvar?
Dobro? Jer u filmu,
cela poenta oko imena bila je da niko nije znao kako se zovu.
Tako da nisu mogli da daju jedni drugima... - Opusti se, Ok?
To je samo protokol,
tako da se ne obraćamo jedni drugima našim imenima tokom pljačke.
Dobro? - Mm-hm. - Bez imena.
Gdine Pink. - To je jebeno smešno, čoveče.
Zar nisu svi umrli na kraju tog filma?
Spenser je bio gdin Grin,
jer je pušio puno zelenog.
Erik je bio gdin Blek, jer je rekao da je njegova duša crna.
Ja sam bio gdin Žuto, jer sam bio...
bio sam mamino sunašce.
I nazvao Česa gdin Pink samo da se zajebavam sa njim.
Neću biti gdin Pink.
Mogu da budem bilo koja boja, ali ružičasta.
To je verovatno moj najmanje omiljen Tarantinov film.
Dobro. Prvo domaćinstvo.
Gdine Grin, pobrinućete se za maske.
Šminku, protetiku, odeću, perike, itd.
Maskenbal?
Snimamo film. - Gdine Blek, vaš prvi zadatak,
je pronaći pouzdano vozilo za bekstvo.
Ford ili slično, ništa upadljivo.
Koji ćete kupiti
koristeći gotovinu i lažnu identifikaciju. - Da, hvala.
Gdine Pink. Vaš prvi posao,
je da identifikuje najbrži put
od biblioteke do tačke izlaza, ovde.
Mislim, vežbajte to iznova i iznova
sve dok vam ne postane rutina.
14 minuta, 18 sekundi, uglavnom zeleno svetlo.
Gdin Žuti. To sam ja, naravno.
Zakazaću sastanak za autentifikaciju
u Njujorku za vikend, odmah nakon pljačke.
Znači, čak i ako su knjige prijavljene kao nestale,
one se još neće pojaviti na nacionalnom indeksu ukradenih umetnina.
Kad budemo imali autentifikaciju,
organizovaćemo sastanak sa kupcima u Holandiji.
Poštovani gdine, zovem se Volter Bekmen.
Ja sam kolekcionar retkih rukopisa, sa sedištem u Teksasu.
Želim da organizujem procenu nekih od predmeta u mojoj kolekciji.
Sad, poslao sam e-mejl biblioteci da zakažem sastanak
da pogledam knjige na određeni dan.
To je za 8 dana od sada.
Biblioteka će biti skoro prazna,
jer će svi biti na ispitu. - Imam ispit tog dana.
I ja isto. - Da, i ja, imam istoriju umetnosti.
Baš tako.
Kako to misliš "baš tako"?
Mislim, ko bi nas osumnjičio kao grupu pljačkaša
ako smo svi na ispitu tog dana?
Gdine Grin, da li biste nas upoznali sa maskama?
Dakle, ideja je, maskiraćemo se kao starci.
Izvini. Zašto do kurca da se maskiramo kao starci?
Zato što je biti star najbliža stvar nevidljivosti.
Imam pitanje.
Još uvek mi nije jasno šta će se dogoditi sa bibliotekarkom.
Ko će da uradi... - Verovatno bi trebalo da odlučimo
izvlačenjem slamki ili glasanjem ili nešto.
Pa, ja glasam da uopšte nemam nikakve veze sa tim.
Da, ja takođe. Ne želim da uradim to. Neću.
Hej. Vau. Koji vam je kurac?
Očigledno, niko to ne želi. Zato moramo da odlučimo
izvlačem slamki ili glasanjem ili slično. - Zar nije možda bolji...
način da je ubedimo da ne bude tamo tog dana?
Ne. Naravno, nema jebenog načina.
Zato ćeš ti biti u sobi. Neko mora biti sa tobom.
Zato ćeš ti biti u jebenoj sobi!
Šta ako počne da vrišti ili nešto?
Da, ili dobije jebeni srčani udar, čoveče. - Da.
Momci, kad sve bude gotovo,
pošlaćemo joj anonimni paket
ispunjen hiljadama jebenih dolara.
Biće srećna. - Vidi, neću da uradim to.
Ok?
Nije mi ugodno.
Vau.
Jebi ga.
Ja ću to učiniti.
Ja ću to učiniti, do kurca.
Nije bilo prepreke.
Ništa nas neće sprečiti da to uradimo.
Počeli smo to, i moglo bi biti urađeno.
Bilo je... toliko prilika, gledajući unazad, gde sam mogao...
potpuno, gde sam mogao izaći, ili...
ili promeniti ono što smo radili. I nisam.
DAN PLJAČKE
Lepljiva traka. - Provereno.
Odeća za presvlačenje. - Provereno.
ČETVRTAK, 16 DECEMBAR 2004 Lista. - Provereno.
ČETVRTAK, 16 DECEMBAR 2004 Ski maske. - Ski maske.
Mobilni telefoni.
Zip veze.
Taser. - Proveravam.
Nema tasera.
Sranje!
Čiji je posao bio da naruči taser?
Verujem da je to bio tvoj posao.
Jebi ga, ne mogu na sve da mislim.
09:10 A.M.
Otvorite knjige. # Krv je na ulicama, to je do mojih članaka
# Krv na ulicama u gradu Čikagu
Imate dva sata da završite dva od tri esejska pitanja. # Krv na ulicama,
Kada vam dam znak, možete okrenuti svoje papire. # do kolena mi je
Za bilo koji problemi, podignite ruku. I počnite. # Krv na ulicama u gradu Čikagu
# Krv u osvit, prati me
# Zamisli da osvaneš
Ovo bi moglo biti upravo ono što traži tvoja mama. # Došla je i onda se odvezla
Laka kobra omamljivač. - Koliko dugo bi to onemogućilo nekoga? # Sunce u njenoj kosi
# Krv na ulicama nosi reku tuge
# Krv na ulicama je do mojih bedara
Zar nemaš ispit danas? - Da.
Uh, hej, slušaj, moram da pozajmim kombi. # Da, reka teče crvena niz noge grada
# Žene oplakuju crvene reku plača
Odložite olovke. Zatvorite svoje tekstove i izađite iz sobe.
Rezultati će biti objavljeni do kraja sledeće nedelje. # Sunce u njenoj kosi
11:01 A.M.
Kasniš sedam minuta. - Idemo!
GDIN PINK
NABAVI SLEDEĆIM REDOM: 1. WIG 2. ATTASH WIH SPIRT GUM - BRKOVE, MASKARE, SENKE
Vreme je isteklo.
Odložite olovke. Zatvorite svoje knjige.
Pomerite ih sa leve strane, i ostavite na uredan način. # Krv na ulicama u gradu Nju Havenu
11:30 A.M. # Krv mrlja krovove i palme Venecije
# Krvavo crveno sunce fantastičnog L.A.
# Krv joj navire u mozak kao da joj iščupali prste
# Krv će se roditi u rođenju nacije
# Krv je ruža tajanstvene zajednice
Jebeno, stvarno?
Evo ga.
Kao navijen.
Samo se fokusiraj, čoveče, molim te.
Mislim da ću povratiti, momci.
Nemoj ni pomišljati da se ispovraćaš u ovom autu, Spensere.
Zapamtite, vi ste stari.
Ima ljudi svuda. - Samo se drži plana.
Uradimo to.
Prekinite, prekinite.
Prekinite. - Šta? Zašto?
Ima četiri jebena bibliotekara gore
imati nekakav sastanak ili tako nešto. Ne znam, ne mogu...
Ne mogu to da uradim. - Ko je gore, u redu?
Postoji čovek... - Nije važno ko je gore.
Ima ih četvoro. - Nećemo vezati četiri jebena bibliotekara.
Šta se događa?
Tamo je jebeni sastanak ili tako nešto, u redu?
Ima četiri bibliotekara. Ne možemo vezati ni jednog od ovih ljudi.
Nisam... Neću ostati, Ok?
Svi me gledaju.
Gubim masku.
U redu, slušaj. Svi, samo se smirite, u redu?
Nismo ništa uradili. Možemo sačekati, u redu?
Neće biti večno tamo.
Dobro. Ko želi da sačeka?
Ma, jebeš ovo. Idem. - Čoveče.
Odlazim.
Da se izvučem iz te situacije
bez da uradim išta pogrešno
bio je neverovatan osećaj.
Plan je bio otkazan, neće biti nikakve pljačke.
I bilo je veličanstveno. Sunce je sijalo,
i to je biko kao novi, novi početak.
Ne mogu da kontrolišem ko će biti u jebenoj sobi.
To je to.
Posle svega toga, to je to. To je kraj toga. Gotovo je.
Zar ne bi razmislio na trenutak?
Jesi li jebeno razmislio? Da me zoveš jebeno... - Umoran sam od ovog sranja.
Jebem ti!
Možda smo izbegli metak.
Nismo ništa izbegli, jer nismo do mojega ništa uradili.
Samo smo zajebali.
Jebi ga!
Stani ovde. Treba mi nešto za piće.
Hej, imaš li telefon?
Zvao sam biblioteku.
Vraćamo se. Sutra ujutru, 11:00 a.m.
Ona kaže da nema drugih zakazanih sastanaka.
Vuuu!
Zvao si pozorište?
Pretpostavljam da nisi shvatio koliko je to loše.
Pretpostavljam da nikada ne znaš kako ćeš reagovati
u takvoj situaciji.
Čekaj šta? Dopustila je da njen suprug praktično umre
jer nije htela da prekine koncert?
Možda joj se nikada stvarno nije toliko sviđao.
Pa, sada, svako ima navike...
Jesi li dobro, dušo?
Nisi gladan? - Samo sam umoran.
Ispiti i te stvari.
Dušo, moraš bolje da se brineš o sebi.
Siguran si da si dobro?
Baš, uh, baš sam se setio, sutra imam ispit.
Nisam učio za njega, pa...
Jesi li dobro, šampione? - Spensere.
Sva ograničenja su samo-nametnuta.
Vorene.
Vorene. - Šta? Koji kurac, čoveče?
Završio sam.
Ne vidim kako bi se ovo završilo dobro.
Ne mogu da se vratim tamo.
Ok, pa, samo... U redu.
Vidi, danas je bila loša sreća.
Ali imali smo probnu vožnju, u redu?
Sada, možemo napraviti prilagođavanja i...
Čoveče, ništa loše se neće desiti.
Niko neće biti povređen, niko neće znati da smo to mi. - Prestani da to govoriš, Vorene!
"Niko neće biti povređen." Kako znaš da niko neće biti povređen?
Huh? - O čemu to pričaš?
Govorim o svojoj porodici, u redu?
Oni su dobri ljudi i oni to ne zaslužuju.
Jesi li čak i pomislio, mislim...
šta bi se moglo dogoditi, kao, ako prođe loše, sa našom budućnošću?
Za koju jebenu budućnost si zabrinut?
Onu koja te jebeno ne razlikuje od ostalih?
Gde si jebeno zakopan
da bi dobio sranja koja ti je neki jebeni seronja rekao da treba da imaš
i koji će ti reći kakav si veliki uspeh postigao kad ih jednom budeš imao?
Spens, ti si taj koji je hteo da se jebeno promeni.
Ti si počeo celu stvar, sećaš se?
Huh? - Da, sećam se.
Ali, mislim da bi trebali odustati dok napredujemo.
Čoveče, ovo nije jebeni napredak.
Ovo je samo još više istog sranja.
Ništa se nije promenilo. Šta se promenilo?
Reci mi.
Samo nisam stvoren za ovo, Vorene.
Dobro? Nisam stvoren za ovo, tako da neću...
Završio sam.
Vidi, samo... - Završio sam.
Stvarno želiš da pređeš sav ovaj put,
a ne saznaš šta se dalje dešava?
Mislim, reci mi da ovo nije bila prilika tvog jebenog života.
Čoveče, ne želim da se budiš, za 10 godina od sada
pitajući se šta se moglo dogoditi.
I ko si mogao da budeš.
Dobro.
Vidimo se, čoveče.
Jednog dana, bićeš mrtav!
Možeš proći kroz život,
sa tim očekivanjem da će se nešto fantastično desiti.
Nešto što menja život, što će učiniti tvoj život drugačijim i jedinstvenim.
Shvatio sam da moram,
u stvari, da moram nešto sam da uradim, da bi se to desilo.
Dakle, plan B.
Složili smo se da će Čes biti vozač.
Ostaje u kombiju sa upaljenim motorom, i otvorenim vratima.
Ja i Erik, bićemo jedini koji će ući u biblioteku.
Bez maski. To samo skreće neželjenu pažnju. - Šta je sa njim?
Spenser će biti napolju na straži.
Šta, zašto?
Pa, ne može ići unutra. Ljudi će ga prepoznati.
Ne možemo to da rizikujemo.
Pa, ko će onda paziti u biblioteci?
Ti.
Bićeš dole u prizemlju dok te ne pozovem da pokupiš knjige.
Znate da ne mogu biti uključen u bavljenje sa bibliotekarkom, zar ne?
Shvataš li to? - Kao što sam rekao,
ja ću se pobrinuti za to,
i onda ću te pozvati kad bude...
neutralizovana.
Ovoga puta će uspeti.
Ok, pa, kad dođem gore,
ona će biti sređena. Biće sve gotovo?
Da, Vorene?
To sam upravo rekao.
Zar nije? - Da.
DAN PLJAČKE
Gdine Bekmen. - Da, zdravo. Volter Bekmen.
Da, Beti Džin Guč. Drago mi je da vas vidim.
- Uđite, molim.
Moram reći, očekivala sam nekog mnogo starijeg.
Da, nikad ne znate, zar ne?
Ne, nikad ne znate.
Sad ću vas zamoliti da se upišete u dnevnik,
vašim štampanim imenom.
Upravo tu, hvala. - Hvala vam.
I datum, ako bi mogli, molim.
A kako ide vaš dan, do sada?
Dobro je, hvala.
Žao mi je zbog prethodne večeri.
Uh, pre nekog dana, izvinite.
Mi, uh... imali sam hitnu porodičnu situaciju o kojoj sam morao da se pobrinem.
Oh, žao mi je što to čujem.
Da. - Verujem da je sve u redu.
U redu je sada, hvala. - Dobro.
Pa, ono što ste tražili da vidite,
su među našim najvrednijim predmetima.
Postavila sam Sveti rukopis
i Hortus Sanitatis sa moje leve strane.
Ne zaboravite da koristite rukavice u svakom trenutku
dok dodirujete bilo koju stranicu.
Naravno.
Uh, je li to vaš lični interes,
ili radite na nekoj vrsti projekta?
Uh, ja, samo, čuo sam puno o njima.
Ah.
Pa, kao što vidite, jedan od sadržaja Audubona
je prikazan ovde.
Ova vitrina će ostati zaključana u svakom trenutku.
Međutim, ako želite da vidite neke od drugih strranica,
mogu vam pomoći da preokrenete neke stranice,
ako vam vreme dozvoljava.
Sad možete doći.
Gđo Guč, moj prijatelj je tamo.
Oh.
Hvala vam mnogo. - Naravno.
Zdravo. Uđite, molim.
Trebaće mi vaše ime za dnevnik.
Moraš da se prijaviš, Džone.
Džon.
Džon?
Raterford.
Molim Vas da se potpišete...
Vorene, šta to radiš?
Ne, ne, ne! To me boli!
Žao mi je. Samo se opustite, u redu? - Ne, ne mogu. Moram da izađem.
Ovde smo zbog knjiga. Nećemo vas povrediti. - Ne!
Samo se opustite. Sve će se završiti za sekundu.
Ne, ne, ne mogu.
Umukni, jebote! Umukni!
Nećemo te povrediti. Nastaviš li da se opireš, više će boleti.
Ućuti!
O Bože. Oh, Bože, pomozi mi. - Veži joj noge.
Počni da joj vezuješ jebene noge, odmah!
Nemojte mi vezati ruke. Molim vas, ne mogu...
Ne mogu da imam vezane ruke. - Prokletstvo.
Bože, pomozi mi. - Sranje. Sranje.
Baci jebene rukavice. Šta to radiš?
Samo želim da odem. Samo želim da odem. - Idemo! Idemo!
Samo se opusti, u redu?
Ne mogu da dišem. Povređuješ me. - Možete li biti mirni?
Neću te povrediti, do kurca... Oh, sranje.
Jebem ti! - Zašto? Zašto ovo radiš?
Zašto? - Zbog knjiga. Želimo knjige.
Ne ti.
Jesi li dobro? Jesi li dobro?
Jebi ga.
Nađi ključeve.
Nađi jebene ključeve!
Požuri, jebote!
Nema ključeva.
Šta? - Nema ključeva. Nema jebenih ključeva.
Ne mogu da nađem nikakav jebeni ključ. - Nađi jebeni ključ!
Prokletstvo. - Nema jebenih ključeva.
Otvori jebena vrata. Izvadi je iz vitrine.
Sranje!
Jebi ga.
To je to.
Žao mi je. Žao mi je.
Uzmi jebene knjige, odmah.
Koji kurac?
Hej, hej, hej, hej. Kreće se prema vratima.
Neću da je dodirujem do kurca.
Završio sam sa dodirivanjem. To je to.
Jebem ti, pokušavam da izvučem tu stvar. - Ne dodirujem je više!
Završio sam. Jebe mi se više. - Prokletstvo, moram ja sve da uradim, jebeno lično.
Ne dodirujem je više, do kurca.
U redu, to je to.
Umukni jebote.
Umukni jebote!
Žao mi je, u redu? Izlazimo.
Imam je! Imam je, imam je, imam je.
Idemo.
Oh, sranje. - Sranje.
Umotaj ovo, do kurca.
Čekaj, treba nam još jedna. Još jedna.
O čemu to do mojega pričaš? Ovo sranje može biti jebena stvar.
Ostavi je. Ostavi je, do kurca.
Koji kurac, čoveče? - Već je jebeno dovoljno.
Ovo je dovoljno dobro.
Darvin. Uzmi Darvina. - Ne, jebeš Darvina, čoveče.
Ostavi jebenog Darvina, čoveče. - Da. Jebi ga.
Ovo je jebeno zlato, čoveče. Odjebimo odavde.
Pritisni B, pritisni B.
Koji kurac?
Pritisnuo si 1? Pritisnuo si 1? - Oh, jebem ti!
Jebem ti. - Možda nije loše.
Jebote.
Ovo je loše, čoveče.
Oh, ovo je stvarno loše.
Oh.
Koji kurac?
Sačekaj ovde. Drži vrata. - To je crno-crno. Do kurca.
Prokletstvo, Vorene. Ovo nije trebalo da bude ovako.
Oh, sranje. Gde je izlaz?
Ovo je zaista loše.
Jebi ga! - Ovo je stvarno jebeno loše, Vorene.
Sranje!
Jebi ga! Jebi ga!
Gde je jebeni izlaz? - Ne znam! - Jebi ga!
Koji kurac? Šta ćemo da radimo?
Moramo da je pronesemo. - Šta?
Moramo da je pronesemo. - Kako to misliš, "da je pronesemo"?
Moramo da protrčimo sa njom. - Jebeno će nas videti.
Nemamo izbora. Nemamo izbora. - Jebiga, čoveče, ovo je loše.
Ovo je tako jebeno loše.
Idi, idi, idi! Idi, idi, idi!
Ne! Ne!
Nastavi da se krećeš do mojega. Ostavi je do kurca. Idi. - Ne!
Idi! - Oh, jebem ti!
Oh, sranje!
Vorene, šta to radiš?
Sranje.
Hej, stani! Jebeni idiote, stani!
Kreći do kurca, idi, idi, idi, idi. - Hej, Erik, gde su knjige, a?
Gde je do kurca Voren?
Hej!
Sveca mu jebem.
Vozi. Vozi, vozi, vozi!
Isuse Hriste!
Jebeno vozi. - Oh, čoveče, oh, čoveče, oh, čoveče.
Uspori. Moraš jebeno da iskuliraš.
Nemoj mi govoriti šta da radim jebote.
Oh, čoveče, oh, čoveče. - Gde su knjige, Vorene?
Jebem ti. - Vorene, gde su jebene knjige?
Ispustili smo jebene knjige!
U redu, Čes? Nema jebenih knjiga!
Šta mi to govoriš? Nemamo ništa? - Ispustili smo ih, do kurca!
Ispale su nam iz ruku. - Nemamo ništa, do kurca.
Ništa, nema ničega. Umukni jebote!
Hej, jebi se, čoveče. - Molim te.
Ako nemaš ništa, zašto si tako dugo bio gore?
Šta se do kurca desilo tamo, čoveče?
Znaš, jebite se oboje. Ponovo ste zajebali ovo.
Znao sam to, znao sam da ćeš zajebati ovo ponovo.
Nisi jebeno ulazio unutra.
Imam Darvina. Imam Darvina.
Šta ti imaš?
Oh, Isuse. - Erik, šta imaš do kurca?
Molim te, daj mi jebenu sekundu, molim te.
Tvoj jebeni ranac, čoveče. Proveri ga!
Šta ima? Ima li nešto?
Da.
Šta to radiš?
Izađi. - Šta?
O čemu to pričaš jebote? Neću da izađem iz jebenog auta.
Čoveče, oni će tražiti sivi kombi sa tri momka u njemu, Ok? Izađi.
Koji je kurac ovo, čoveče? - Izlazi, čoveče!
Hej, ne pomeram ovaj auto sa nama trojicom u njemu. Izađite!
Ne idem odavde... - Izađi!
Vratiću se po tebe. Vratiću se po tebe mojim autom.
Samo izlađi. - Jebeno obećavaš?
Nećeš nas ostaviti ovde. - Kunem se Bogom, do kurca, vratiću se.
Neću izaći... - Izađi! Izađi!
Erik, sklanjaj se od jebenih vrata!
Izađi jebote... Izađi napolje, do kurca.
Uzlazi... - U redu!
Uzmi jebenu torbu.
Zatvori jebena vrata. Požuri, jebote.
Jebi ga
Dobro.
Moraš da pričuvaš ovo, u redu, prijatelju? Jebeno pričuvaj ovo.
Daj mi tvoju odeću. Daj mi jebenu odeću.
Ne možeš ostati ovde, Ok?
Uzmi svoje sranje. Odjebimo odavde.
Saberi se. Idemo.
U ovoj biblioteci postoji soba za posebne kolekcije.
Rečeno nam je da neke od knjiga u toj sobi datiraju iz 1700-ih.
Veoma su retke i skupe.
Jutros su to iskoristili dvoje ljudi.
Ovo je Dejv Vašinski sa Univerziteta Transilvanije,
gde je strašna pljačka izvršena u po bela dana...
Slušaj ovo. - Ššš. Pojačaj.
... našli su načina da uđu u sobu za posebne kolekcije,
domu nekih od najvrednijih američkih knjiga.
Policija kaže da je ta grupa tačno znala šta traži.
Zvaničnici pomažu policiji u potrazi za dvoje ljudi koji su ukrali knjige,
i dvoje ljudi koji su odvezli vozilo za bekstvo.
Kako su znali da nas je četvoro? - Tišina!
... koje su svedoci opisali kao sivi Dodž mini-kombi,
registarske tablice 331094.
Policija apeluje za... - Nemaju ništa o nama.
Kako su znali da nas je četvoro?
Oni ne znaju ništa.
Imaju tablice drugog auta.
... nasilno su zadržali bibliotekarku,
ostavivši je vezanu...
Dobro?
Apsolutno zapanjujuće, zar ne?
A da li je gdin...
Bekmen.
Da li vam je gdin Bekmen dao neke informacije u vezi sa poreklom knjiga?
Samo da ih je nasledio pre mnogo godina.
Uh, i želi ostvari svoju vrednost kroz privatnu prodaju.
Dobro.
Izuzetno su retke.
Da, njegove oči ga izdaju.
Kaže da knjige više ne dobijaju pažnju koju u potpunosti zaslužuju.
Svakako poseduje neku dokumentaciju
koji se odnose na nasledstvo knjiga od svojih predaka?
Um, mislim, već su generacijama u porodici,
tako da zaista nema dokumentaciju o kojoj treba govoriti.
Pa, one su izuzetne,
i, uh, nesumnjivo prave.
Dakle, dozvolite mi da o ovome popričam sa gdinom Lekijem,
i onda ćemo biti u kontaktu oko procene i koracima za privatnu prodaju.
Ne danas?
Bojim se da će gdin Leki biti ceo dan van kancelarije.
Pa, vidite, um...
Žao mi je, zaboravio sam vaše ime. - Melani Haloran.
Gđo Haloran, mi se stvarno nadamo da ćemo dostaviti gdinu Bekmenu
um, procenu danas.
Zato smo došli ovde.
Ne bih to mogla dati bez potpisa gdina Lekija.
I nea nikoga drugog ko bi možda mogao da je pogleda danas?
Kao što sam rekla, ovo je u stvari Tomasovo odeljenje.
I on će se vratiti sutra.
Postoji li broj na koji vas možemo dobiti dok ste u gradu?
Ah, jebi ga.
Tako?
Prošlo je dobro. - I?
Glavni momak nije bio tamo, pa smo morali da razgovaramo sa, uh, mlađim izvršiocem...
Uh, zamenikom. - Zamenikom, i, uh...
Rekla je da je ono što imamo veoma vredno
i, uh, samo moramo sačekati glavnog momka da se vrati.
Dakle, moramo sačekati poziv, a onda možemo da stupimo u kontakt sa...
Za sastanak. - Kad kažeš da sačekamo njihov poziv,
mislite u hotelu, zar ne?
Zvaće moj mobilni.
Isključi motor.
Pozovi tvoj mobilni.
Pozovi odmah.
Pozovo, do kurca!
Spensere! U redu, znaš šta,
ja ću te pozvati, usranko.
Da vidimo.
Šta ima? Ovde Spens. Znate šta treba da radite.
Zvuči li ti to kao jebeni diler umetnina?
Vidi, Čas, možemo da promenimo poruku.
Hej, hej, hej, ućuti, Erik, u redu?
Umukni jebote!
Moraš se vratiti tamo.
Uzmi po svaku cenu to parče papira sa brojem tvog telefona.
Kako? - Jebeno odmah,
jer ne serem ti, taj broj će nas sve strpati u zatvor, ti jebeni kretenu.
Samo treba da se smiriš.
Hej, nemoj mi govoriti da se smirim, Vorene.
Vi nas šaljete u zatvor, vi jebeni idioti!
Zar ne razumete šta govorim?
Zar ne razumeš ili si jebeno glup?
Ako si tako pametan, Čes, zašto ti ne odeš unutra?
Znaš šta,
Pokazaću ti šta mogu da uradim, kučko.
Šta imate, gdine Pink?
Vau! - Jebi ga! Ok, Ok, šta?
Šta to radiš? - Kako si me jebote nazvao?
Koji kurac, čoveče? - Kako si me nazvao, jebeno kučko?
Da. Šta? Gde je sada priča, kučko, a? - Jebi ga!
Ovo je moj život sa kojim se zajebavaš, čoveče, Ok?
Ovo nije neka jebena igra.
Moraš se vratiti tamo i uzeti taj broj.
Moraš se vratiti tamo i vratiti taj jebeni broj odmah, Spensere. Idi!
Čes, čoveče, znaš da ne možemo da se vratimo tamo.
Ne možemo. - Boli me kurac za ono što misliš da znaš.
Ubili ste nas.
Upucali ste nas sve u jebenu glavu.
Vidimo se momci, pretpostavljam.
Vidimo se.
Pozvaću te kasnije.
Da.
Da bismo imali ovo,
ovo mora znati šta je sa druge strane te linije,
i shvativši da je jedini način
da se to uradi, zapravo da se pređe ta linija,
posle toga nikad ne postoji tačka u vašem životu
gde niste već prešli tu liniju.
Um...
znaš, to je... bilo je...
Definitivno je to bila zastrašujuća stvar.
Jasno se sećam da sam čuo taj vrisak u glavi iznova i iznova.
Samo krik bibliotekarke.
Šta sam upravo uradio.
Osećao sam se tako sigurno da će ovo biti ono što mi je potrebno.
Bilo je to zaista: "Da li sam učinio nešto strašno?
Jesam li zauvek povredio nekoga? Jesam li, um...
samo učestvovao u nečemu groznom?"
Znate?
Znaš, žao mi je što nisam bio u tvojim igricama u poslednje vreme. Ja samo...
U redu je.
Kakva je tvoja forma?
Nikad bolje.
Kakvo je novi stan.
Pa, sjajan je, znaš.
U stvari je vrlo zgodan. U blizini je trgovina,
i blizu je posla i svega.
Pokušali smo da kažemo nešto poput,
"Nećemo nikoga povrediti."
"Samo ćemo pokušati da ih uplašimo i uđemo i izađemo."
"Pozvaćemo policajce kasnije."
"Razgovaraćemo s njom i reći joj da je nećemo povrediti."
Ali jesmo.
I mi smo samo pokušali,
da zaboravimo to, ali nema...
nema lakog zaborava.
Ponoć je, do kurca.
Vorene, to je gore nego što smo mislili.
O čemu to pričaš? - Mi, uh,
koristili smo istu e-mejl adresu da zakažemo u biblioteci
koju smo koristili za e-mejl Kristiju, čoveče.
Naći će e-mejl naći će Haloran,
naći će mene, nas, moj broj telefona.
Do kurca!
Čes je bio u pravu, čoveče. Čes je bio u pravu, Vorene.
Čoveče, preuveličavaš ovo.
Samo treba da se...
POTREBNA POMOĆ GRAĐANA UKRADENE RETKE KNJIGE
opustiš i vratiš se u krevet, u redu?
Gledaš li na taj način to će te uništiti.
Nisam znao.
# Srećan ti rođendan
# Srećan ti rođendan, dragi tata
Nabavite nam sve, hajde.
# Srećan ti rođendan
Dobro. - U redu, dobar posao.
Dobar posao. - Srećan rođendan tata.
Hvala.
Živeli.
Volim te.
Oh. U redu.
Dobro.
Hvala što ste došli.
U redu. - Volim vas.
Izvinite, gdine, stanite. Stanite tu!
Stanite tu!
Jel' me zajebavaš? - Jebeni seronja!
Je li to sve što si jebeno dobio?
Hajde!
# And who by fire who by water
# Who in the sunshine, who in the night time
# Who by high ordeal, who by common trial
# Who in your merry merry month of May
# Who by very slow decay
# And who shall I say is calling?
# And who in her lonely slip, who by barbiturate
# Who in these realms of love, who by something blunt
# And who by avalanche, who by powder
# Who for his greed, who for his hunger
# And who shall I say is calling?
# And who by brave assent, who by accident
# Who in solitude, who in this mirror
# Who by his lady's command, who by his own hand
# Who in mortal chains, who in power
# And who shall I say is calling?
Nakon što su se izjasnili krivim za pljačku, zaveru,
i krađu glavnih umetničkih dela,
Spenser Rajnhard, Erik Borsuk, Čarls Alen i Voren Lipka
sada znaju svoju sudbinu.
Savezni sudija ih je osudio na po 7 godina svakog, u federalnom zatvoru
zato što su 4 meseca planirali da ukradu
rukopise i crteže vredne milione dolara
iz specijalne kolekcije Univerziteta Transilvanije.
Učio si celg svog života ono što ti je važno i da si poseban.
I to, postoje stvari na koje možeš ukazati
da bi...
pokazale da si poseban,
koje pokazuju da si različit,
dok, u svakoj stvarnosti, te stvari uopšte nisu bitne.
I ti nisi poseban.
I tako, ideja o tome
da smo radili nešto izuzetno
apsolutno nam se pojavila.
Pojavila se meni.
Osvrćući se na to,
često se pitam kojih se događaja sećam sa Vorenove tačke gledišta,
ili se sećam sa moje.
I, ako bi bilo lakše
da se izabere jedno od to dvoje
zbog onoga što nam je pružilo.
Ne sećam se da li je tip kojeg sam video u Central Parku
bio je neko koga sam ja video
ili nekoga koga mi je Voren rekao da sam video.
U redu, brate. Idi sredi ih. - Da.
Sve što se sećam sa njegovog putovanja u Amsterdam
je da sam ga odvezao na aerodrom i pokupio ga.
Ja definitivno nemam dokaze ili stvarni dokaz
da je Voren otišao u Amsterdam.
Tokom godina, definitivno sam počeo da mislim
da je cela Vorenova priča
o sastanku sa kupcem u Amsterdamu,
da , najverovatnije, upravo izmislio celu stvar.
Pretpostavljam da mi samo trebaju verovati na reč za to.
Postojala je verzija priče u koju sam želeo da verujem,
i, u koju sam izabrao da verujem.
I vremenom, bila je Vorenova.
Ali bol koji sam izazvao, mojoj porodici i BJ su,
nikada nisu bili vredni avanture u koju smo se upustili tada,
ili promena u našim životima koje smo želeli.
Mislim da su želeli da im stvari budu olakšane.
Nisu želeli da rade na transformacionom iskustvu.
Nisu hteli da pomognu drugim ljudima
da postignu transformacino iskustvo.
Smatram da su svi vrlo sebični.
I vidim da svi imaju problema
da shvate kako jedna osoba prelazi liniju
u sopstvenom umu,
STVARNA BETI DŽIN "BJ" GUČ da bude spremna da povredi drugu osobu
STVARNA BETI DŽIN "BJ" GUČ da dobiju ono što žele.
I mislim da, kad jednom pređete tu liniju,
mislim da je opasna linija za prelazak.
Pitam se da li stvarno znaju zašto su to uradili.
Preveo: suadnovic