Elnézést, hé. Pincér, kérem.
Üdv, doki.
Hogy... hogy találtál meg?
Csak egy kibaszott kölyök voltam, mikor maguk...
Nem tudtam, mit csinálnak, esküszöm.
Lószart.
A fenébe, családom van!
Normális életet érdemlünk.
Francba.
Hallom, van egy fiad.
- Mennünk kell. Most. - Oké. Oké.
Tristan, eljött az ideje a varázslatos trükknek.
Tényleg?
Emlékszel a varázsszavakra?
Oui.
Egy-két-három-szállj!
IMPULSE S01E02 - Lelkiállapot
Apa!
Szia.
- Te hogy... - Nem tudom.
- Hogy kerülsz ide? - Nem tu...
Francba, nem tudom.
Lucas kidobott?
Nem hinném.
- Van itt valaki? - Mi a fene történt?
- Jól vagy? - Ő...
- A csomagtartójában voltam és aztán... - Micsoda?
- És... jött egy ilyen... roham és minden elsötétült... - Henry, Henry.
- Picsába, nem tudom. - Henry.
- Nem tudom, mi történik velem! - Oké, hívnunk kell a rendőrséget.
Jenna, nem hívhatjuk a rendőrséget!
Gondolod, hogy meg tudom nekik magyarázni?
Nem tudom megmagyarázni.
Az anyád az.
Picsába, találkozóm van.
- El kell mondanod neki, oké? - Nem.. nem mondhatom el neki.
Legalább Clayről.
Mennem kell.
Mit csinálsz?
Bocs, én... én csak...
- Baleseted volt? - Nem.
- Nem igazán, én... - "Nem igazán"?
Oké, oké, volt... volt...
Volt ez a lány és Clayjel volt,
a baleset előtt és gondoltam, talán tud valamit,
de nem akart beszélni velem, ezért én...
Beraktam a csomagtartóba, aztán...
Betettél egy lányt a csomagtartódba?
Aha, tudom, hogy hangzik, de nem volt más választásom.
- Elég, elég. - Nézd, apa.
Szóra fogom bírni, csak adj még egy lehetőséget.
Szart sem érdekel semmiféle lány.
A testvéred kómában van, az isten szerelmére.
Láttad a kocsiját. Nem egy lány tette.
- Azok a buzik voltak északról. - A Millerek?
Elhagytuk az árujukat a határnál.
Ennek ára van.
Akkor hadd segítsek. Elmegyek Kanadába...
Nem!
Segíteni akarsz?
Maradj a testvéreddel a kórházban.
Ja, de...
Oké, igen, uram.
Ne, ne, ne. Istenem.
Ezek a piros lámpák.
Nem hiszem el, hogy Gregg csak egy óra szünetet adott.
Tudja, milyen fontos ez. Neki is vannak gyerekei.
Tudod, hogy három gével írja a nevét?
Gregg, három gével.
Egy az elején, kettő a végén.
Ki csinál ilyet?
Ha valakiben nem bízhatsz, az ilyenekben.
Legalább az orvoshoz bejutottunk. Őrült hosszú várakozás volt,
alig jutottam be, érted...
Henry, jól vagy?
Henry?
Édesem, te izzadsz.
Ja, csak... friss levegő kell.
Csak azon tűnődtem, vajon bizonyos dolgok képesek-e...
rohamot előidézni.
Mármint milyenek?
Mint amikor...
Mint mikor valaki közel jön hozzám,
vagy ha zárt térben vagyok.
Sajnálom, nem tudom, mire gondolsz.
Csak volt...
két másik rohamom azóta,
hogy behoztak a sürgősségire és...
úgy éreztem, kicsit más volt, mint a többi.
Hogyan más?
Mintha elsötétült volna minden, vagy ilyesmi.
Vagy legalábbis ilyen érzés volt.
Mintha... elveszítettem volna az időérzékemet.
És mikor magamhoz tértem, más helyen voltam.
Először is, nincs tudományos bizonyíték, mely szerint
a klausztrofóbia, vagy az érintés rohamokat idézne elő.
Úgy hiszem, a tiédet úgy hívják,
középső temporális szklerózis, vagy KTS.
Igen gyakori állapot,
mely különféle tüneteket okoz,
melyek közül egyik az emlékezet kimaradás és idővesztés.
Lényegében minden, amit leírtál, normális,
a KTS-es betegeknél.
Szóval...
most m jön? Mit teszünk?
Nos, új kezelést kezdünk,
olyat, ami valóban képes kezelni
a rohamaid és az eszméletvesztéseid és az életed visszatér a normálishoz.
- Hogy hangzik? - Remekül.
Remélem, ez elég lesz. Tessék.
Miért nem veszed el? Csak rajta vedd el az egészet, oké?
Elég lesz, biztosan. Kösz, anya.
Bocs, hogy nincs időm veled menni.
Ez csak egy recept.
Várj, nem vagy éhes?
Nem akarsz beugrani az étterembe?
Talán készítek neked egy Shirley Temple-t.
Emlékszel, mennyire szeretted, mikor kislány voltál?
A gyógyszertár mindjárt zár.
- Oké. - Szóval... - Jó, oké.
Rendben, csak... ne feledd, Thomas jön érted és felvesz.
Oké.
Nem olyan rossz ez a város, igaz?
Persze.
Olvastam valahol, hogy a boldogság egy lelkiállapot.
Oké.
Hogy érted, hogy oké?
Nem tudom, mennem kell.
- Hé. - Hé, Henry.
Anyám mondta, hogy te viszel haza.
Milyen volt a találkozó?
Mókás.
Rendben.
Beragadt egy bábu a nyolcas pályán.
Nem segítenél?
Gyere, aztán megyünk.
Nyolcas pálya.
Odaadnád azt a kis csavarhúzót a szerszámosládából?
Kösz.
Hulce helyettes megint meglátogatott.
A fejébe vette, hogy te jelentetted
Clay Boone balesetét a helyszínről.
Ez...
elég furcsa. Ötletem sincs, miért gondolja.
Én is ugyanezt mondtam neki.
Az autódarabokat is kidobtam amiket a szobádban találtam.
Remélem, rendben van.
Bántottak?
Jó.
Henry...
Bill Boone nem olyasvalaki, akivel ki akarsz kezdeni.
Bármire képes, hogy megvédje a családját.
Megértetted?
Uram, van egy perce?
Eddie Maxről akarok beszélni önnel.
Több szemtanú megerősíti hogy a The Lodge-nál volt
Clay Boone balesetének éjszakáján.
Tudja, a dresszing csak üldögél a saláta tetején.
Az orvos azt mondja, köszvényem van, érti.
Nincs több vörös hús.
Próbálta összerázni?
Ha ráteszi a fedelet és összerázza a salátát,
a dresszing összekeveredik benne.
Nem a fenébe is.
Magamra vállaltam, hogy ellenőrzöm Henry Cole mobiltelefon adatait
és összevetem őket a mobiltornyokéval.
Ne... ne csinálja ezt.
- Parancsol? - Ne vállalja magára.
Nem azért, mert nem méltányolom a kitartását.
Mármint maga egy modernkori Angela Lansbury.
Tudja ki az?
- Tudom, igen. - Igen tehetséges nő.
Valószínűleg túlél mindannyiunkat.
De azt mondtam, ügy lezárva és komolyan mondtam.
Javaslom...
fektessen több energiát abba, hogy barátokat szerezzen.
Ez jobban szolgálja magát.
Szia. Apám is bejön?
Nem, csak kirakott.
Ettél már valamit?
Csináltam levest magamnak.
Ki csinál magának levest?
Gondolom olyanok, mint én.
Ez olyan furcsa, Jenna.
Elmondtad az orvosnak, mi folyik itt?
Aha.
És mit mondott?
Alapjában véve minden normális, érted,
az én állapotomban lévőnek.
Még az eszméletvesztések is?
Ja, adott új gyógyszereket,
amik rendbe hoznak mindent.
- Csak így? - Csak így.
- A mamádnak beszéltél róla? - Miről?
Clayről.
Nem, Jenna, nem.
Nézd, ha nem akarsz beszélni a mamáddal, vagy velem,
- akkor felhívhatnád a Családtervezés forróvonalát... - Mit csinálsz?
- Segíteni próbálok. - Ne.
Henry.
Henry, téged megerőszakoltak.
Jobban szerettem, mikor még nem álltunk szóba egymással.
Francba.
Mire vár még?
Jöjjön le a Bill Boone Motorshoz.
A legjobb ajánlatok a városban.
Valójában...
- Istenem, igen. - ki fogjuk ütni a konkurenciát.
- Igen. - Én garantálom.
Mikor azt mondjuk,
nálunk megvan, amit keres, komolyan gondoljuk.
Nyomd, Bill, igen.
Bill, igen.
Mire vár még?
Jöjjön le a Bill Boone Motorshoz.
A legjobb ajánlatok a városban.
Valójában, ki fogjuk ütni a konkurenciát.
Én garantálom.
Mikor azt mondjuk, nálunk megvan, amit keres,
komolyan gondoljuk.
Várj, akarok adni neked valamit.
Figyelj, ki tudom fizetni a lakbérem. Csak kicsit megszorultam.
Jobban érzem magam ha segíthetek, Iris.
Köszönöm, Bill.
Szóra sem érdemes.
Clay hogy van?
Nézd, mennünk kell Édesem, gyere.
Ez micsoda?
Csak festék. Festékszóróból.
Láttam már a munkádat?
Nem tudom.
Talán.
- Ez tetszik? - Aha.
- Tetszik a blúzod. - Ha te mondod.
Király.
Elképesztő srác, tudod. Nem ezt érdemli.
Patty, Clay megcsalt téged. Úgy, sokszor.
Jézuss, Jenna, tudom.
De lélegeztetőgépen van, vagy ilyesmi.
Legyen szíved.
Igazad van. Sajnálom.
- Egyenesen kell beszélnünk róla. - Miről?
Amit a minap csináltál.
Nem akarom, hogy bajba kerülj.
- Miről beszélsz? - Az eseményről.
Paige igazgató beszélni akar velünk arról, ami Dr. Gibson óráján történt.
- Mister. - Mi?
Semmi.
Fontos, hogy tudd, sosem fedném fel az igazságot a telekinézisedről.
- Townes, nekem... - Ez az igazság.
Nem nyerek semmit, ha lerántom a leplet a titkodról.
Felső középosztálybeli családból jövök,
így, a kétségtelenül komoly financiális jutalom
a feladásodért a kormányzatnak,
vagy valami névtelen, arctalan multinacionális szervezetnek,
- nem érdekel. - Townes, elég.
Csak időnként rohamaim vannak. Úgy értem...
szívás, de én... Ennyi.
Semmi különleges nincs bennem.
Mi van?
Pontosan erről beszélek.
Minden szuperképességű egyén átesik ilyesféle
pesszimista attitűdön, mielőtt megtanulják elfogadni képességüket.
De még meg kell határoznunk, vajon szuperhős vagy,
vagy szuper gonosztevő.
Viszlát, Townes.
Mindkettő lehetséges.
Semmit sem tudtam tenni, esküszöm.
Több százezer dollár értékű készítményt öntöttél a csatornába.
Nem volt választásom.
A határőrség átvizsgálta a kamiont.
Egy kamionnyi kocsit hoztál Kanadából
Amerikába, útlevél nélkül.
De nem én mentem bele Clay kocsijába.
- Nem én tettem. - Nem.
Te vagy az oka, hogy a partnereink elég pénze veszett oda,
hogy készek voltak megnyomorítani a fiamat.
Nézze, sajnálom, Bill, őszintén.
De sosem bántanám Clayt.
Jóvá tudom tenni.
Mit gondolsz, miért vagy itt?
Miért?
Igazságot akarok szolgáltatni a fiamnak.
Tartozol nekem.
Szóval...
Nem ismerek semmi jó tréfát.
Mindig te voltál a jobb abban, hogy estedbe jussanak ilyen dolgok.
De beszélni fogok hozzád, jó?
Arra az esetre, ha hallasz engem.
Francba, népszerű egy faszi vagy, az biztos.
Haver, Patty Yang még üzenget neked?
Szegény csaj.
Henrietta Coles?
Te vagy az új lány, igaz?
Ja, azt hiszem.
Bill Boone.
Örülök, hogy találkoztunk.
Láttalak sétálni és azt mondtam magamnak,
"Meg kell köszönnöm neki."
Ha te nem jelented Clay balesetét,
nem jutott volna időben az orvosok kezébe.
Mondd, most épp mit csinálsz? Jól jönne a segítséged valamiben.
Tudja, igazából hazafelé tartok.
Van egy csomó Házi feladatom, szóval...
Sajnálom Clayt, Mr. Boone.
Várj egy percet.
Te és Clay jóban voltatok, igaz?
Úgy értem, ezért segítettél neki, ugye?
Tudod, ez...
a kicsike nagyon jól megy,
tekintve, hogy hány kilométert tettél bele.
Nem tart soká.
Visszahozlak, mire észreveszed.
Kérlek.
- Aha, oké. - Kösz.
- Kapcsold be az övet. - Jó.
- Mit keresel itt? - Szia.
Csak gondoltam, ha sokáig dolgozol is,
nem jelenti azt, hogy nem vacsorázhatunk együtt.
- És a kaja itt szar. - Halkabban.
Rendben, megterítek ott hátul.
Oké.
Iris, nem bánnád, ha szünetet tartanék?
- Csak kicsit korábban?. - Menj. Azt majd intézem.
- Menj. Oké. - Oké, kösz.
Ez meg mi?
Egy hattyút próbáltam csinálni, de azt hiszem, tudod,
ez inkább egy... talán egy kacsa,
- vagy egy kutya. - Én lámának mondanám.
Ebben a lámában legalább meleg kenyér van belül.
- Mi? - Aha, haver.
Tudtam szerezni pár sört is.
- Derék ember. - Ez a tiéd.
Kösz ezért.
Szívesen, örömmel.
A mártás házi?
Te magad csináltad?
Nos, Paul Newman készítette a szószt. Pont mielőtt meghalt.
Köszönöm, Paul.
- Finom. - Helyes.
Tudod, Henry úgy tesz, mintha ezek az új gyógyszerek
meggyógyítanák, de a neurológus sosem tett ilyen ígéretet.
Aztán utánanéztem a KTS-nek a webdokin
és ott azt írja, rosszabbodhat.
És ha így van, sebészeti beavatkozás kellhet,
Mi van, ha valami nagyon nagy baj van Henryvel? Nem tudom, mit tennék.
És aztán... Henry olyan erősnek mutatja magát, érted?
Mindig falakat húz, de tudom, meg van rémülve.
Én mondom. Ismerem őt.
- Isten tudja, hogy így van... - Cleo.
Bármi is ez, bármire van szüksége,
gondoskodni fogunk róla. Henry jó kezekben van.
Innen már nincs messze.
Mr. Boone, szerintem vissza kellene mennem.
Mert a mamám aggódni fog.
Hívd csak fel, ha akarod.
Ne aggódj, nem tervezem elmondani neki, mi történt.
Én is voltam valaha tini.
Mi is szívtunk és szexeltünk.
Értem, miért nem akarod, hogy bárki megtudja, Clayjel voltál.
Valamilyen kettős erkölcs a lányoknál, ugye?
Vigyázz.
Rövidebb út.
Tudod, mikor Clay kilenc volt,
ő és Lucas a kertben játszottak.
Felmásztak a nagy tölgyre.
Clay leesett az egyik ágról, eltörte a kezét. Rémes volt.
Úgy értem, kiállt a csont. Összenyaláboltam.
Betettem a kocsiba, hogy bevigyem a sürgősségire, érted?
A kölyöknek be nem állt a szája. Jajgatott, mint egy kislány.
Ezért megálltam.
Megállítottam a kocsit.
És azt mondtam,
Nézz rá. Nézz a csontodra."
Látnod kellett volna az arckifejezését.
Olyasmi volt, mint ahogy most te nézel rám.
De azt mondtam neki,
nem megyünk kórházba, míg azt nem teszed, amit mondok.
Végül megfordult és ránézett.
Aztán újra elkezdett ordítani és sírni.
De azt mondtam, Clay, ennek a szarnak az alján
mi csak egy zsák csont vagyunk.
Nem sok ember lát a dolgok alá.
Itt a lehetőség, hogy megnézd, mid van
és eldöntsd...
mi különböztet meg a többi sráctól.
Abbahagyta a sírás, akkor és ott.
Kilenc éves volt és megtette.
Ez az erő.
Állj!
Itt vagyunk.
Mr. Boone...
Ezek az emberek az üzlettársaim.
Használt kocsikat adnak el nekem, időről időre.
Maradj itt.
Francba.
Oké, meg is vagyunk.
Mr. Boone, fel kellene hívnom a mamámat.
Ezek az emberek, akikkel dolgozom, mennoniták.
Remélem, felismersz egyet-kettőt közülük.
Nem értem.
Csak annyit kell tenned, hogy megmondod, melyikük támadta meg Clayt.
Aztán mehetünk.
Nem, nem, nem.
Nem láttam semmi ilyesmit.
Semmi baj. Nyugodj meg.
Tényleg nem láttam semmi ilyesmit.
Még csak arra sem emlékszem, mi történt.
Vedd fel a kapucnit.
- Mr. Boone... - Most figyelj.
A folyamat érdekében...
Persze.
Szóval?
Nem... nem tudom.
Nézd, te és én...
egy csapatban játszunk. Ugye tudod.
- Megvédlek téged. - De én...
Nem... nem emlékszem.
- De igen. - Tényleg...
De igen.
Nézz rám. Nézz rám.
Tudom, hogy félsz.
Ahogy én is. Clay miatt.
Ha beszélhetnék vele, én...
Ha megkérdezhetném, mi történt, megtenném.
De nem tudom.
Nem tudom, mert ezek közül az egyik kórházba juttatta.
Nem Clay hibája.
A fiam nem tett semmi rosszat.
Az enyém. Az én hibám.
És rendbe kell hoznom.
Törődsz a fiammal, igaz?
Akkor mond el, melyikük bántotta.
Az volt a pénzes tasakkal, a takaróval?
Vagy a fekete kalapos középen?
Ő a főnök errefelé.
Nézd, emlékezned kell. Kell.
Gyerünk.
Talán...
Az első lehetett. A fiatalabb.
Az ott a takaróban, de én...
De nem igazán vagyok biztos benne,
nem tudom határozottan.
De úgy gondolod?
Nos...
ez a kis utazás köztünk marad.
Mindenkinek így a jobb, nem gondolod?
Van elképzelése, milyen gyorsan hajtott?
Nincs, biztos úr. Nem tudom.
Csak mert több, mint 100-zal hajtott,
nem jelenti azt, hogy kellene.
Nem sokkal korábban a tudományos közösség
rájött, hogy ezt a betegség okozta általános mutációt...
HA tudjuk, milyen mutációk...
Picsába.
Mit csinálsz?
- Hála az égnek. - Merre jártál?
- Menj a szobámból. - Henry, órákra eltűntél.
- Jenna, most ne... - Mi történt? Henry, mondd el...
Jézusom, Jenna, nem aggódnál a saját dolgod miatt
csak egy percre és kibaszottul hagynál kibaszottul magamra?
Jézus, biztos van Pattynek olyan ruhája, amit kibaszottul meg akar mutatni.
Aha, biztos van.
De most nem hagylak magadra.
Szóval, bármit is akarsz csinálni, csináld.
Ne cigiztél még, igaz?
Ez az első.
Micsoda?
Jenna, még sosem szívtál, de...
megiszod ezt a szart?
Csak néha.
Olyan az íze, mint a Pop Rocksnak.
Nem, add ide. Flamingo Pink.
Mert te olyan király vagy? Nézd a hülye graffitijeidet.
Bassza meg, bassza meg minden.
Oké.
Tudod, ez volt...
ez volt a mamám műhelye.
Minden ruhánkat idefent készítette.
Próbált megtanítani varrni, de...
úgy gondoltam, hülyeség.
Szóval...
Úgy két perccel a halála után...
hánytam.
Le az egész ágyát.
Olyan rosszul éreztem magam.
Ő még... még ott feküdt és én...
nem tudtam visszatartani többé, érted?
Túl sok volt nekem.
Henry, bármit is tett veled Clay...
Nem igazán akarom tudni, mit is tett, szóval...
Oké.
Oké, de... még mindig arra gondolok...
És talán sosem ébred fel.
Érted? Szóval...
Minden csak...
Remélem, meghal.
Ez olyan elbaszott.
Nem, ha így érzel.
Nézd, tudom, hogy kórházban van, de...
Nem hagyom, hogy megússza, oké?
Nem számít, mit.
Miss Coles.
Milyen zavarba ejtő.
Biztos tisztára kávéfüggőnek látszom.
Ha nem iszom legalább napi két csészével, szörnyeteg vagyok.
Van egy kis időd, hogy beszélgessünk Henry és Clay Boone-ról?
Hogyne.
Mi történt?
Henry.
Az igazgatói iroda, attól félek.
Remek.
Most voltam. Nem gyanítanak semmit.
Ők?
Hé, hé, Clay, Clay.
Clay, hé, Clay.
Elnézést, a testvérem fuldoklik.
Menjen ki, uram. Menjen ki a szobából. Köszönöm.
Megvan?
Ne hagyd, hogy egy rossz tojás miatt romlottnak érezd magad.
Biztos nehéz volt átélni egy rohamot az órán.
Igen szörnyű volt mindkettőnknek, igaz, Miss Coles?
De ettől eltekintve, be kell ismernie,
hogy a jelenléte bomlasztó az osztályteremben.
Habár látom magában a lehetőséget.
És segíteni akarok. Tényleg.
Szóval sajnálom minden részét annak, amit a múltkor mondtam,
de úgy hiszem, mindenkinek az lenne a jó,
ha mind túllépnénk ezen.
Nem ért egyet?
- Jobb mindenkinek. - Így igaz.
Tudják, nem vagyok annyira biztos benne, hogy ez igaz.
Mert úgy hiszem, nem állok készen tovább lépni.
Nem, mióta nem helyénvalón tette rám a kezét az órán.
Ugyanígy nem helyénvaló szekálni egy diákot az autizmusával,
aki nem tudja, hogyan védje meg magát, ami,
ha már őszinték vagyunk, ezzel kezdődött az egész incidens.
- Elnézést, de... - Dr. Paige, megkérdezhetem,
hogy várható el tőlünk, hogy rendesen viselkedjünk
egy olyan példával előttünk, mint Mr. Gibson,
aki azt állítja, doktorátusa van, mikor igazából nincs is?
Istenre esküszöm... már megint ezzel jön?
- Látja, mit csinál? - Csodálkoznom kell,
miféle példát mutat ez Amerika ifjúsága számára. Érti?
Hazudik és ön hatalmat ad neki?
Kihasználja azokat, akiket magánál gyengébbnek vél és még meg is jutalmazzák?
Oké, ez abszurd. Te még csak 16 éves vagy!
- Mr. Gibson! - Mi jogosít fel,
- hogy ide gyere és... - Kérem!
Köszönöm az őszinteségét, Miss Coles.
És biztosítom, megtesszük a megfelelő lépéseket.
Hálás vagyok ezért, Dr. Paige.
Köszönöm az idejét.
Vigyázz.
Henry.
Clay magához tért.
Jól vagy?
Én nem... nem...
nem kapok levegőt.
Jenna, tűnj el.
Ne, ne.
Ne.
Ez micsoda?
Csak festék.
Festékszóróból.
Láttam már a munkádat?
Nem tudom
Talán.
Hé, azt hiszem...
Azt hiszem, mennem kell.
Oké, jó.
Oké?
Aha, hazaviszlek.
- Bocs. - Nem, semmi baj.
Tudod, ez nem...
Nem mintha nem akarnám...
- Ja, nem, nem. Oké, megértem.
A hírnevemet mindenképp meg kell védenem, szóval...
Igaz.
fordította: quinnell quinnell.blog.hu