Dobro, pusti film.
Na sudar automobila u filmu nemojte gledati kao na nasilni čin.
Ne, ti su sudari dio duge tradicije
američkog optimizma.
Potvrda tradicionalnih vrijednosti i vjerovanja.
Slavlje.
Razmišljajte o njima kao o Danu zahvalnosti
i Danu neovisnosti.
Na te dane ne oplakujemo mrtve i ne radujemo se zbog čuda.
Ne, to su dani sekularnog optimizma.
Slavljenja samih sebe.
Svaki sudar treba biti bolji od prethodnog.
Trajno unaprjeđenje alata, vještina,
ostvarenja izazova.
Američki filmski redatelj kaže: „Želim da ovaj kamion
izvede dvostruki salto u zraku i stvori narančastu vatrenu kuglu
promjera 11 m.”
Film se udaljava od složenih ljudskih osjećaja
da bi nam pokazao nešto elementarno, glasno, vatreno i izravno.
Pogledajte koji god sudar iz američkih filmova.
Uzbudljiv je to trenutak,
poput starinskog akrobatskog letenja
ili hodanja po krilima zrakoplova.
Ljudi koji insceniraju te sudare
uspijevali su snimiti opuštajući, bezbrižni užitak
kojemu se sudari u stranim filmovima ne mogu ni približiti.
Možda se pitate: „Ali što sa svom tom krvlju i staklom?
Škripa guma, prignječena tijela,
odsječeni udovi? Kakav je to optimizam?”
Ne usredotočujte se samo na nasilje.
Osjeća se predivan neobuzdan duh nedužnosti i zabave.
BIJELA BUKA
Dobro došli, brucoši!
VALOVI I RADIJACIJA
Imate li pitanja, recite.
Dobro došli. Dođite, brucoši.
Ekipo! Dobro došli!
-Moramo ići. Blokiramo druge. -Ne požuruj me.
Gužva je užasna.
Nećete mi pomoći s useljenjem? Imam toliko stvari.
-Hej, frende! -Uzet ćemo ovo.
Ne vjerujem da si to rekao mojem cimeru.
Ni ne poznaješ ga. Ne pričaj mu o meni.
Već si ih triput svezala.
Nije mi se sviđalo.
KOLEDŽ NA BRIJEGU
Uživajmo u ovim besciljnim danima dok možemo.
-Treba si biti ondje. -Gdje?
Na danu karavana.
Opet sam ga propustila? Trebao si me podsjetiti.
Predivno događanje.
Protezali su se pored glazbene knjižnice
i sve do autoceste.
Znaš da me moraš podsjetiti, Jack.
-Vratit će se dogodine. -Nadam se.
Sjetio sam se da sam 1968. godine pokrenuo program Hitlerovih studija.
Svjedočim tom događaju već 16 godina.
Ne zanimaju me karavani. Željela sam vidjeti ljude.
Kakvi su ove godine?
Žene odjevene u karirane suknje i rupičaste džempere.
Znala sam. A muškarci u jahačkim sakoima.
Što je jahački sako?
Naviknuli su se na svoj novac.
Stvarno vjeruju da imaju pravo na njega. Pomalo blistaju.
Ne mogu ni zamisliti da takvi ljudi uopće umiru.
Možda ni nema smrti kakvu poznajemo. Samo razmjena dokumenata.
-Kako astronauti lebde? -Lakši su od zraka.
Ne mogu bili lakši kad nema zraka.
-I mi imamo karavan. -Malen je i kestenjaste boje.
-Nije li u svemiru hladno? -Zahrđala vrata.
-Svemir? -Naš karavan.
To je Sunčeva korola. Vidjeli smo na televiziji.
-Zar nije Corolla auto? -Sve je auto.
Gdje je Wilder?
Wildere, jesi li gladan?
Kako je u svemiru?
I dalje igraš sa zatvorenikom?
-Stjerao sam ga u kut. -Koga je ubio?
-Pod pritiskom. -Koliko je ubio?
-Petero. -Petero ljudi?
Ne računajući onog policajca poslije.
Nisam planirala ovakav ručak.
Željela sam jogurt i pšenične klice.
Gdje smo to već čuli?
-Vjerojatno ovdje. -Kupuješ hranu koju ne jedeš.
Steffie, Jarac…
Babette misli da će je morati jesti ako je kupi.
Volimo njezine navike.
Ako netko mora biti discipliniran s jelom, to sam ja.
…u korist unosnog poduzeća.
-Što je to? -Alarm za dim.
-Požar je? -Možda je otišla baterija.
Jack, Djevico, plivaš protiv struje…
Većina požara izbija zbog loših žica.
Svi to stalno govore.
-Povećat ćeš imutak. -Zamijenit ću ih.
Pokušava ne slušati, premda potajno želi.
Spoj ljubavi i mržnje.
Je li ubijao poznanike ili strance?
-Strance. -Čuo je glasove?
-Na televiziji. -Što su rekli?
Rekli su mu da će ući u povijest, ali sumnjam.
Iron City premalo je medijsko tržište.
Idem pod tuš.
Onda idemo u kupovinu, a zatim idem na svoj tečaj držanja.
Zar imamo Pringles?
Nije li se već tuširala danas?
Može jedan? Ne, zapravo dva.
Dat ću ti tri
jer ćeš ionako tražiti još.
Možda neću.
Dylar.
-Što bi želio raditi? -A što bi ti željela raditi?
Želim što je najbolje za tebe.
Najbolje je da tebe zadovoljim.
Zadovoljit ćeš me ako ja zadovoljim tebe.
Zar je loše da muškarac bude obziran prema partnerici?
Bila sam ti partnerica na tenisu.
Inače, trebamo ga opet početi igrati.
Supruga sam ti.
Želiš li mi da ti čitam?
Sjajna ideja.
Nemoj odabrati ništa što ima
muškarce u ženama ili muškarce koji ulaze u žene.
-Imam je. -Nismo predvorja ni dizala.
„Željela sam ga u sebi.”
Kao da se može potpuno uvući,
prijaviti se, spavati, jesti i ostalo.
Ne zanima me što rade, samo da ne ulaze jedni u druge.
Život je dobar, Jack.
Otkud ti sad to?
Jednostavno moram to reći.
Želim prva umrijeti.
Zvučiš gotovo nestrpljivo.
Život bez tebe bio bi neizdrživo tužan i usamljen.
Osobito ako bi djeca bila odrasla i živjela negdje drugdje.
Zasad smo sigurni.
Dokle god su djeca ovdje. Trebaju nas.
Sjajno je što su klinci s nama, ali nakon što odrastu i odu,
ja želim prvi umrijeti.
Ne, Jack.
Tvoja bi smrt u mojem životu ostavila bezdan.
Počeo bih razgovarati sa stolicama i jastucima.
Tvoja bi smrt bila više od bezdana.
-Što je više od bezdana? -Zjapeći jaz.
Tvoja bi smrt bila dubok procjep…
-Ništavilo. -Ne glupiraj se.
Tvoja bi smrt ostavila veću prazninu kod mene
-nego moja kod tebe. -Bila bi dobro.
Putovala bi i vodila nov i uzbudljiv život.
A ja bih samo zauvijek sjedio u odijelu koji bih nosio na sprovodu.
Varaš se. Ne želiš stvarno prvi umrijeti.
Ne želiš biti sam,
ali više ne želiš umrijeti nego što ne želiš biti sam.
Nadam se da ćemo živjeti vječno.
Nemoćni, bezubi,
pjegasti, pogubljeni.
Tko odlučuje o tome?
Tko je ondje?
Tko si ti?
Ljudi su bespomoćni i prestrašeni, privlače ih magični likovi.
Mitski likovi.
Epske osobe
koje zastrašuju i prijeteći vrebaju.
Recite nam nešto o Stauffenbergovoj zavjeri od 20. srpnja
i napadu na Hitlera.
Sve zavjere imaju za cilj smrt.
Takve su po svojoj prirodi.
Političke zavjere,
terorističke zavjere, ljubavničke zavjere,
narativne zavjere,
zavjere koji su dio dječjih igara.
Sa svakom smo zavjerom sve bliže smrti.
Poput ugovora koji moramo potpisati…
Zavjerenici,
kao i mete zavjere.
Da vidim.
Vrati.
Fascinantna pojava.
Gledaj moj jezik.
„Sutra je utorak.”
Sutra nije utorak. Sutra je srijeda.
Ali, „sutra je utorak”.
„Sutra je uto…” Pa…
„Jedem krumpir salatu.”
Cijenio bih da nikome ne kažeš da dolazim na satove.
Vjerojatno ne znaš,
ali među najistaknutijim sam stručnjacima
za Hitlerove studije u Americi.
Zovem se J. A. K. Gladney.
Predajem nacizam u Koledžu na brijegu.
Jasno ti je
da je vrlo nezgodno što ne govorim njemački.
Možda to objašnjava sunčane naočale…
Najbolje da preskočimo analizu.
Kao što si vidio,
nešto se događa između korijena jezika i nepca.
Naposljetku, zahtijevam od studenata da barem godinu dana uče njemački.
Žurim se zbog konferencije o Hitleru.
Održat će se na koledžu u proljeće.
Doći će stručnjaci iz cijele Njemačke.
Misliš li da bi me mogao dotad naučiti osnovama jezika?
Podučavam i jedrenje.
Kleenex Softique, vaš kamion blokira ulaz.
Baš uzbudljivo.
Imamo ih i u New Yorku.
Aroma svježeg kruha
pomiješana s prizorom zakrvavljenog čovjeka
kako batom udara teletinu doista je uzbudljivo iskustvo.
Murray Suskind, ovo je moja žena Babette.
Murray je stigao na koledž iz New Yorka.
Bavi se živućim ikonama.
Suprug vam je doista impresivan, gđo Gladney.
Nitko u ovoj državi ne može reći ni riječ o Hitleru,
a da ne se zahvali J. A. K.-u, doslovno ili metaforički.
Zapravo se zove Jack.
Hitler je sada Gladneyjev Hitler.
Divim se onome što ste učinili s njim. Želim učiniti isto s Elvisom.
-Moja je. -Ista je.
Ovo su vaša djeca?
Imamo Denise, naravno…
„Vruće” i „hladno” su riječi. Moramo ih rabiti…
-Trebamo Glass Plus. -Ne možemo samo mumljati.
Ono su Heinrich.
…više je ljudi danas mrtvo…
-I Steffie. -Moramo kuhati…
S prvom i trećom ženom.
-Denise… -Na Neptunu padaju dijamanti.
Babettina od drugog muža.
Wilder je naš. Četvrti smo supružnici jedno drugome.
Francuzi jedu žlijezde.
Obitelj je kolijevka dezinformacija.
U obiteljskom životu postoji nešto što izaziva pogreške.
Činjenice prijete našoj sreći i sigurnosti.
Pretjerana bliskost, buka i žar postojanja.
Tegrin. Denorex. Selsun Blue.
Frizura vaše supruge pravo je čudo.
Istina.
-Ima značajnu frizuru. -Mislim da vas razumijem.
-Nadam se da je cijenite. -Svakako.
Takva je žena rijetkost.
Znam.
Izaziva rak kod životinja u laboratoriju.
Ti si htjela da žvačem žvakaće gume bez šećera.
Tada nije bilo upozorenja.
Onda su stavili upozorenje. Mislim da si ga vidjela.
Ili ću žvakati žvaku sa šećerom i umjetnim bojama
ili žvaku bez boje koja je štetna za štakore.
Možda da uopće ništa ne žvačeš?
Denise.
Steffie.
-Ili žvačem žvaku ili pušim. -Zašto ne oboje?
To zapravo želiš, zar ne?
Svi radimo što želimo.
Osim ako ne smijemo zbog dobi i visine.
Dižete frku oko ničega.
Imaš pravo. Zaboravi. Samo upozorenje na ambalaži.
-Samo štakori. -Beskorisni glodavci.
Mislim da žvače samo dvaput dnevno.
Stalno zaboravlja.
Što zaboravljam?
U redu je. Nije važno.
Što zaboravljam?
Sunny Delight.
-Leone! Pazi. -Prolaz 79!
Pomoći ću ti.
Cheerios razbacan u šestom prolazu.
Oprostite, u četvrtom prolazu.
Ukrala si mi vizir.
Hej, daj mi…
Oprostite. Lucky Charms.
Ispričaj se Denise.
Možda poslije. Podsjeti me.
Sjajna je cura.
Želi ti biti starija sestra. I frendica, ako joj dopustiš.
Nisam baš sigurna. Voli šefovati.
Ispričaj joj se i vrati joj knjigu.
Medicinski časopis. Neprestano ga čita. Čudno.
-Barem nešto čita. -Popisi lijekova.
-A znaš zašto to čita? -Zašto?
Želi doznati
nuspojave onoga što uzima Babette.
Što Baba uzima?
Pitaj Denise, ne mene.
-Kako znaš da uzima nešto? -Pitaj Denise.
-Zašto ne bih pitao Babu? -Pitaj je.
Znam da zaboravljam, ali nisam znala da je to tako vidljivo.
Nije.
Okrenem broj i zaboravim koga sam zvala.
Odem u trgovinu i zaboravim što kupujem.
Svi zaboravljamo.
Ponekad Steffie zovem „Denise”.
Zaboravim gdje sam parkirala.
Baš me briga što cure pričaju. Sigurno nije kriva žvaka.
Nemoguće.
-Možda je nešto drugo. -Kako to misliš?
Možda uzimaš još nešto osim što žvačeš žvake.
Odakle ti sad to?
Steffie mi je rekla.
-A odakle je ona čula? -Od Denise.
Što Denise, preko Steffie, kaže da uzimam?
Želio sam prvo tebe pitati. Oduvijek si sve govorimo.
Ne uzimam ništa što bi utjecalo na moje pamćenje.
Ovo su dani kojih se želim sjećati.
Svatko nešto zaboravi. Puno se toga zbiva.
Moj je život crno-bijel.
Ili žvačem normalnu žvaku ili žvaku bez šećera.
Ili žvačem žvake ili pušim. Ili pušim ili se debljam.
Ili se debljam ili trčim po stepenicama.
Zvuči dosadno.
Nadam se da će trajati vječno.
-Jesi li već popila kavu? -Ne.
Baba popije šalicu kada dođe s tečaja.
Tečaj je naporan. Kava je opušta.
Zato je tako opasno.
Zašto je opasno?
Opasno je sve što te opušta.
Što ćemo učiniti s Babom?
S tabletama koje uzima ničega se ne sjeća.
Ne znamo sigurno da uzima nešto.
U smeću ispod sudopera našla sam praznu bočicu.
-Možda nije njezina. -Vidjela sam da je baca.
Pisao je naziv lijeka.
-Dylar. -Dylar?
„Jedna svaka tri dana.”
Zvuči kao da može stvoriti ovisnost.
-Što piše o Dylaru u tvojoj knjizi? -Neobično.
Ne piše ništa. Tražila sam satima.
Četiri su kazala.
Valjda se tek pojavio ili ima više naziva.
-Želiš da ja pogledam? -Pretražila sam.
Možda da odnesemo jednu tabletu na analizu?
Ne želim praviti od muhe slona.
-Da zovemo liječnika? -Svi uzimaju lijekove.
-Svi povremeno zaborave nešto. -No ne kao mama.
-Ja stalno nešto zaboravljam. -Što uzimaš?
Tablete za tlak, protiv stresa, protiv alergije…
Kapi za oči, Aspirin.
Pretražila sam lijekove. Mislila sam da ima još bočica.
-Ništa od Dylara? -Ne.
Možda ga više ne uzima.
Zašto ne vjeruješ da nešto možda nije u redu?
Moramo si dopustiti da imamo tajne, zar ne?
Na tavanu krije okultne knjige.
Pronašla sam ih.
A mislim i da večeras nije išla na svoj tečaj.
Zašto to misliš?
Na raskrižju je skrenula desno.
-Možda je to ljepši put. -Lijevi je ljepši.
Brzo! Snimka pada zrakoplova.
…manevar po nazivu obrnuti Cuban Eight…
Izložba zrakoplova na Novom Zelandu.
Ponovit će snimku.
…nije imao dovoljno prostora.
Zrakoplov se srušio u polju…
Nitko od tisuća gledatelja ne smije prići…
-Pogledajmo neku komediju. -Ne!
…izgleda da se F-86 pokušao izvući, ali nije uspio.
Baba?
Imao sam osjećaj kao da propadam u samoga sebe.
Skoro mi je srce stalo.
Netko je bio ovdje s nama. Nešto.
To je prirodno.
Normalno je da dobre, dobronamjerne ljude
zainteresira katastrofa s TV-a.
Ne možemo se usredotočiti.
Trebamo s vremena na vrijeme katastrofe da prekinu navalu
-informacija. -Nema kraja.
Riječi, slike, brojke, podaci…
Katastrofe privlače pozornost.
Trebamo ih.
To je zadaća Kalifornije.
Klizišta, šumski požari…
Kad bih ti dao tabletu…
Tabletu?
Da, tabletu.
-Možeš li je analizirati? -Jack.
-Zašto ja? -Genijalna si.
Svi smo genijalni. Zar nismo tako rekli?
Jedni druge zovemo genijalnim.
-Alfonsea zovemo genijalnim. -Kalifornija to zaslužuje.
Izmislila je koncept životnog stila.
I to je dovoljno za propast.
-Jack… -Mene nitko ne zove genijalnim.
Kažu da sam prepreden. Da sam možda došao do velikog…
Kažeš da je fasciniranost TV katastrofama univerzalna.
-Gdje je tableta? -Moram je naći.
-Jack. -…kako se osjećam
što je moje iskustvo zajedničko.
Četkaš li kad zube prstom?
Trebam vašu pomoć.
Želim postati autoritet za Elvisa Presleyja.
Što Alfonse kaže?
Misli da je Cotsakis prvi položio svoje pravo.
Bio je u Memphisu kad je Kralj umro.
Razgovarao je sa suradnicima…
Jesi li kad srao u školjku bez daske?
Veliki, smrdljivi toalet…
Za Cotsakisa, Elvis je samo Elvis. A za mene, Elvis je moj Hitler.
Kako vam mogu pomoći?
Navratite na moje predavanje poslijepodne.
Povećali biste mu prestiž.
Vaš ugled, vaša ličnost… Puno bi to značilo.
Fetiš mi je i pišanje u snijeg.
O tome ne predajemo. Školjke bez dasaka, pišanje u umivaonike.
Kultura javnih zahoda.
Pišao sam u umivaonike po cijelom Zapadu.
Prešao sam granicu da bih pišao u Manitobi i Alberti.
Je li vam kad žena strugala perutavu kožu
-nakon nekoliko dan na plaži? -Cocoa Beach na Floridi. Čudesno.
Drugo ili treće najbolje iskustvo.
-Bila je gola? -Do pojasa.
Iz kojeg smjera?
TOXICKÉ CHEMIKÁLIE
ZAPALJIVO BEZ PUŠENJA U KRUGU OD 15 M
Je li majka znala
da će Elvis umrijeti mlad?
Spominjala je atentatore.
Govorila o „životu”.
Životu zvijezde te vrste i veličine.
Nije li život strukturiran tako da umrete mladi?
U tome je cijeli smisao, zar ne?
Postoje pravila, smjernice.
Imam predosjećaj u vezi s majkama.
Majke doista znaju.
Predaja je točna.
Hitler je obožavao majku.
Bio je prvo Klarino dijete koje je doživjelo odraslu dob.
Elvis i Gladys voljeli su se maziti.
Spavali su zajedno sve dok nije počeo tjelesno sazrijevati.
Tepali su jedno drugome.
Hitler je bio lijeno dijete.
U školi je dobivao loše ocjene.
Gladys je brinulo njegovo mjesečarenje.
Očitala bi bukvicu svima koji su ga zlostavljali.
Gladys je svakodnevno vodila Elvisa u školu.
-Branila ga je u uličnim tučnjavama. -No Klara ga je voljela.
Razmazila ga je.
Dala mu je pozornost koju mu je otac uskraćivao.
Elvis se povjeravao Gladys. Upoznao ju je s djevojkama.
Hitler je majci napisao pjesmu.
Išao je na satove klavira, crtao muzeje i kuće.
Kad je Elvis otišao u vojsku, Gladys se u depresiji razboljela.
Hitler je bio ono što zovemo „mamin sinčić”.
Elvis nije mogao biti daleko od Gladys.
Kad se razboljela, stalno je bdio u bolnici.
Kad mu se majka teško razboljela,
Hitler je odnio krevet u kuhinju da bude blizu nje.
Elvis se slomio kad je Gladys umrla.
Kuhao je i čistio, ridao na grobu.
-Mazio je u lijesu. -Zapao u depresiju i samosažaljenje.
I dalje joj je tepao.
Ostatak života, Hitler nije mogao…
…Gladysina smrt dovela je do dubinske promjene…
…umrla blizu božićnog drvca.
-…pogledima. -Godinama…
Elvis se počeo povlačiti…
…udaljio se…
…u stanje vlastitog umiranja.
Hitler je majčin portret smjestio u svoje odaje.
Čuo je zujanje u lijevom uhu.
Elvis je ispunio svoju stranu dogovora.
Pretjerivanje,
propadanje, samouništenje, groteskno ponašanje,
-tjelesno nadimanje… -Kujin sin.
…i niz moždanih napadaja, samoizazvanih.
Osigurao je mjesto među legendama.
Skeptike je osvojio time što je umro mlad, jezovito, nepotrebno.
Nitko mu nije mogao ništa.
Majka je to vjerojatno sve vidjela, kao na zaslonu od 50 cm,
godinama prije svoje smrti.
Zamislite Hitlera,
na kraju života,
zatočenog u bunkeru, ispod zapaljenoga grada.
Sjeća se prvih dana svoje vladavine,
kad ga je okruživalo mnoštvo.
Mase ljudi preplavljuju dvorište,
pjevaju domoljubne pjesme,
crtaju svastike po zidovima, na bokovima domaćih životinja.
Mase su dolazile do njegove planinske vile.
Mase su ga dolazile slušati.
Erotski napaljene mase,
mnoštvo koje je nekoć zvao svojom jedinom družicom.
Došli su da ih hipnotiziraju glas,
stranačke himne, mimohodi s bakljama. Ali, stanite!
Sve nam to djeluje tako poznato.
Gotovo uobičajeno.
Mase dođu, razgale se,
dodiruju se i guraju,
žele da ih ponesu nekamo. Nije li to uobičajeno?
Svi to znamo.
Bili smo dio takvih masa.
Ali kod ovih je masa sigurno bilo nešto drukčije. Što?
Šapnut ću vam onu groznu riječ
iz staroengleskog,
iz staronjemačkog,
iz staronordijskog.
Smrt.
Te su se mase okupile u ime smrti.
Došle su nazočiti odavanju počasti mrtvima.
Ali ne već mrtvima.
Budućim mrtvima.
Živim mrtvacima među nama.
Procesije, pjesme, govori, dijalozi sa mrtvima,
čitanja imena mrtvih.
Došli su vidjeti lomače i ognjene kotače,
s tisućama zastava spuštenima na pozdrav,
tisućama uniformiranih žalobnika.
Bojne i eskadroni, složene kulise,
natpisi boje krvi i crne svečane odore.
Mase su došle stvoriti štit pred svojim umirućim.
Postati dio mase znači zaustaviti smrt.
Izlazak iz mase može značiti umiranje kao pojedinca,
samotno suočavanje sa smrti!
Mase su prije svega došle iz tog razloga.
Došle su biti dio mase.
ZRAČNI TOKSIČNI DOGAĐAJ
Neka dani budu besciljni.
Neka godišnja doba teku.
Ne razvijaj radnju prema planu.
Hej. Što gledaš?
Na radiju kažu da je cisterna iskočila iz tračnica, ali nije.
Nešto ju je udarilo i probušilo.
Dimi se, ne sviđa mi se kako izgleda.
Kako izgleda?
-Vidiš li vatrogasna kola ili… -Na sve su strane.
Čini mi se da se ne približavaju.
Sigurno je nešto otrovno ili eksplozivno.
-Neće doći ovamo. -Kako znaš?
Jednostavno neće.
Nemoj stajati na prozoru. Baba se brine.
Misliš da ću, ako mi kažeš da brine nju, osjećati krivnju.
Ali ako kažeš da brine tebe, stalno ću to raditi.
Zatvori prozor.
Jesi li dovršila zadaću?
Vidi li se pahuljičasti stup dima?
-Nije stup. -Morat ćemo otići?
-Naravno da ne. -Kako znaš?
Jednostavno znam.
A ono curenje u školi?
-Morali smo se evakuirati. -Ovo je na otvorenom.
Puhalicama za lišće otpuhuju materijal.
Kakav materijal?
Ne znam, ali tako neće biti opasno.
-Nije mi jasno što rade. -Ne žele da se proširi.
-Kad jedemo? -Ne znam.
Poveća li se, doći će dovde i bez vjetra.
-Neće. -Kako znaš?
Zato što neće!
Na radiju kažu da je stup pahuljičasti, ali nije.
-I tata to kaže. -Što je?
Nema oblika, ali sve je veće. Crno dišuće tijelo od dima.
Zašto kažu da je stup?
Vrijeme je skupo…
Koja je kemikalija?
Derivat Niodena ili Nioden D.
Spomenuli su ga u filmu o toksičnom otpadu.
-Što izaziva? -Snimljeni štakori?
Nisu sigurni što čini ljudima.
Štakorima su izrasle kvrge.
To su rekli u filmu. A na radiju?
Iritacija kože i znojni dlanovi.
-Štakori imaju dlanove? -Na radiju.
Sad spominju i mučninu, povraćanje.
-Radio ili film? -Svi.
-Neće doći ovamo. -Kako znaš?
Zato što neće. Nema vjetra.
Kad i puše u ovo doba godine, puše onamo.
-Što ako zapuše ovamo? -Neće.
-Možda samo ovaj put. -A zašto bi?
-Zatvorili su autocestu. -Logično.
-Zašto? -Zašto bi?
To je razumna mjera opreza.
-Olakšavaju kretanje… -Čekaj, Helen. Jack je ovdje.
Stoverovi kažu da se izlilo 130 000 litara.
Cure se žale na znojne dlanove.
Izmijenilo se. Trebaju povraćati.
Je li nekome zlo?
Dobro. Hvala, Helen.
Javi nam. Stoverovi su razgovarati s meteorolozima kod Glassboroa.
Više nije pahuljasti stup dima.
Što je sada?
Crni nadimajući oblak.
To je preciznije. Stvar dolazi pod kontrolu. To je dobro.
Kažu da se zračna masa spušta iz Kanade.
Zračne mase stalno se spuštaju iz Kanade.
Istina. Nije to ništa novo.
Kanada je sjeverno. Krene li nadimajući oblak na jug,
promašit će nas poprilično. Kad ćemo jesti?
Možda bismo trebali biti zabrinutiji.
-Ne želimo plašiti djecu… -Ništa se neće dogoditi.
I ti i ja znamo da se ništa neće dogoditi,
ali trebamo razmisliti, za svaki slučaj.
Kako ćemo znati da je opasnost stvarna?
Ovakve se stvari događaju ljudima u ruralnim područjima.
Društvo je tako organizirano, nažalost,
da siromašni i neobrazovani
trpe najveće posljedice prirodnih i ljudskih katastrofa.
Doista tužno.
Jesi li ikad vidjela sveučilišnog profesora da vesla u čamcu
na snimkama poplava?
-Zašto želiš tako rano večerati? -Nisam ručao.
-Jesi za piletinu s čilijem? -Divota!
-Gdje je Wilder? -Ne znam.
-Izglačala sam ti halju. -Hvala.
-Jesi li platio telefon? -Ne mogu naći račun.
Platio sam plin i struju.
Razmislimo malo o oblaku, dobro?
Što ako je opasan?
Sve u vagonima-cisternama je opasno.
Ali posljedice su dugoročne.
-Umrijet ćemo kasnije? -Nećemo umrijeti od toga.
Samo se ne smijemo približavati.
Ne smijemo zaboraviti na to.
Evo Wildera!
Baba sprema piletinu s čilijem.
Sad je crni nadimajući oblak.
-To kažu i Stoverovi. To je dobro. -Zašto?
Realnije gledaju na cijelu stvar.
Pridrži me.
Dobro…
Pa, još je uvijek ondje.
Zadržava se na mjestu.
Pazi da Wilder ne uđe u izolirani prostor.
Misliš da neće doći ovamo?
U glasu čujem da znaš nešto što ja ne znam.
Misliš da će doći ovamo ili ne?
Želiš da kažem da neće, a onda ćeš me napasti podacima.
-Dođi. -Što su rekli?
Ne izaziva mučninu, povraćanje,
teškoće s disanjem, kao prije.
Što izaziva?
Lupanje srca i déjà vu.
Déjà vu? Ma daj.
Utječe na ljudski mozak.
-Ne vjerujem. -To nije sve.
Više ga ne zovu crni nadimajući oblak.
-Nego? -Zračni toksični događaj.
Nazivi nisu važni. Važna je lokacija.
Ondje je, a mi smo ovdje. Wildere!
Zračna masa spušta se iz Kanade.
-Znamo. -Ali ne znači da nije važno!
Možda jest, a možda nije. Ovisi.
Vrijeme se mijenja.
Nije li malo prerano za večeru?
Zašto to kažeš?
Želimo se toga riješiti?
Čega se želimo riješiti?
-Ako se nešto dogodi. -Na primjer?
Jako fino, Baba. Ne jedeš, dušo.
-Denise, jesi li dobro? -Ima zastarjele simptome.
Steffie, možeš li…
-Baba, dodaj mi još malo kukuruza. -Svakako.
Hvala ti puno.
-Je li ti bolje? -Paprike imaju divan…
-Ovo su vatrogasci. -Što je za desert?
Oblak smrtonosnih kemikalija.
Evakuirajte sve kuće.
Oblak smrtonosnih kemikalija.
Evakuirajte…
Žele da se evakuiramo.
Jesu li to rekli kao prijedlog ili više kao obavezu?
Vatrogasno vozilo…
Drugim riječima, nije imao priliku
primijetiti pojedinosti intonacije.
Zbog sirena.
Glas je rekao:
„Evakuirajte sve kuće. Oblak smrtonosnih kemikalija.”
„Oblak smrtonosnih kemikalija.”
U redu je.
Jack, pusti to!
Gdje mi je skijaška maska?
NE S OVOG SVIJETA POVIJEST OKULTNOGA
-Nisam našla skijašku masku. -Što će ti?
Čini se primjerenim za ovakvu situaciju.
Puno se energije troši na kretanje.
Nisam siguran da nam treba biljka…
-Jesmo li svi? -Jesmo.
Svi su već otišli.
Kasnimo.
Stanovnici trebaju otići po cesti
do četvrtog odmorišta, gdje će zatim otići
u restoran po nazivu Kung Fu Palace.
To je ono s lopočima i jelenima?
Tako je.
-A kamo ćemo mi? -Reći će nam.
-Možemo pustiti moju glazbu? -Poslije.
Je li zima bila blaga ili oštra?
-U odnosu na što? -Ne znam.
Ako ste na zapadu,
-…krenite… -To smo mi.
…u izviđački kamp Narcis,
gdje će Crveni križ
-dijeliti sok i kavu. -Imamo plan.
Autocesta broj 10, kod Fordova salona…
Sranje.
…između granice okruga i ceste broj pet. Moramo naglasiti
da ne smijete otići na neko drugo mjesto.
Sir Albert Einstein želio je reći…
Gužva će se raščistiti nakon proširenja ceste.
Nema stajanja na suncu.
Rekao je „ako”.
Ovi ne izgledaju preplašeno.
Smiju se.
Ovi se ne smiju.
-Gdje? -U Country Squireu.
Izgledaju potreseno.
Kakve ima veze što drugi rade?
-Da znam koliko se trebam bojati. -Ne znamo još.
-Zbog toga se još više bojim. -Nemoj se bojati.
Nitko ne ide u suprotnom smjeru.
Policija je blokirala…
Gdje je policija? Ostavili su nas?
U blizini su.
Zašto kupuju tijekom zračnog događaja?
Rasprodaja je.
-Možda znaju nešto što ne znamo. -Možda ne mogu izaći.
Možda s neba pada Nioden D.
Je li to moguće?
Nemojte izlaziti na otvoreno.
-Zašto to kažu? -Rekli su nam da odemo.
…ostanite ondje.
Ako ste već otišli, odmah nađite sklonište.
Ponavljamo, ne izlazite na otvoreno.
Ako već jeste na otvorenom, vlasti poručuju da se odmah sklonite.
Prolaze nas, tata.
Zakonski, to nije dopušteno…
Baba je spremila piletinu s čilijem.
Tatino najdraže jelo.
Tata je rekao da stup dima neće doći ovamo.
Ali nije bio stup dima, nego zračni toksični događaj.
Spakirali smo se i sjeli u auto,
no shvatili smo da kasnimo s evakuacijom.
Sve se ovo dogodilo?
Kiša je pljuštala po krovu našeg karavana…
Napustili smo ugodno okruženje svojih dvorišta i upali u gužvu.
Tata je na radiju slušao informacije.
Automobili su stajali na cesti poput osvijetljenih domina.
Prolazili smo pored ljudi u nevolji.
Razvila se prešutna poveznica s drugim putnicima.
A onda, sudar.
Auto se preokrenuo.
-Svi su pojurili u pomoć. -Jadni ljudi.
Prošli smo ih. Mogli smo samo gledati sa sućuti i strahopoštovanjem.
Što je to?
Vozi auto, Jack.
Grlo ti se stisnulo. Nešto si progutala.
Samo bombon. Gledaj na cestu.
Uzela si bombon u usta
i progutala ga bez cuclanja?
Nisam ga progutala. Još mi je u ustima.
Nešto si progutala. Vidio sam.
Samo slinu. Nisam znala što ću s njom.
Vozi auto, dobro?
Situacija izaziva bojazan.
-Mogu zamisliti. -Da.
Riječ je o vrlo opasnoj kemikaliji.
Može utjecati na mnoštvo ljudi.
Znate li koliko je ljudi u Glassboru
evakuirano?
-Ponestaje nam goriva. -Nemam pojma.
-Uvijek ima viška. -Kako?
Tako je rezervoar napravljen.
U jednom će trenutku nestati goriva.
Nećemo voziti zauvijek.
-Kako znaš kad treba stati? -Kada dođeš do crpke.
Vidi.
Nema nikoga.
Radi.
Nisi platio, tata.
Nije bilo nikoga.
Mogao si ostaviti novac na pultu.
Žurio sam se.
-Poslat ću im ček. -Vjerojatno nećeš.
Što ako se psi kontaminiraju?
-Ništa se neće dogoditi. -Kako znaš?
-Pitaj Jacka. -Pitaj Heinricha.
Možda je istina. Često koriste štakore umjesto ljudi,
što znači da imamo iste bolesti.
Ne bi koristili pse da ih to može ozlijediti.
-Zašto? -Psi su sisavci.
-Kao i štakori. -Štetočine su.
-Štakori su glodavci. -I štetočine.
-Žohari su štetočine. -Žohari su kukci.
Vidi se po broju noga.
-Ali su i štetočine. -Može li žohar…
Obitelj je kolijevka svih dezinformacija.
…isto kao i žohari, ako su svi štetočine.
Štakori i ljudi mogu dobiti rak, ali žohar ne može.
Želi reći da dva sisavca
imaju više zajedničkog od dvoje štetočina.
Znači, štakor nije samo štetočina i glodavac, nego i sisavac?
Sranje.
Možeš gledati koliko hoćeš.
-Mogu i ja gledati? -I ja.
Dogovorite se, djeco.
-Jesmo… Prvo ću ja, a onda… -Stvarno se dogovorite.
Dobro došli u kamp Narcis.
Čujem da ćemo se ujutro moći vratiti kući.
Ne znam želim li se vratiti.
Svekrva je kod nas.
-Ovo mi je predah. -Neki kažu za dva tjedna.
Vlasti nikad ne govore sve.
Stižu izvješća.
Ništa ne govore.
Helikopter je uletio u otrovni oblak i posve nestao.
To može značiti najmanje sedam stvari.
Koja je sedma?
Ne znam na kojih šest misliš…
Stigli su psi iz Novog Meksika.
Bacili su ih s padobranima na livadu.
To su pravi junaci.
„Poznati institut je hipnozom naveo
stotine ljudi da se prisjete svojih prethodnih života,
kao graditelja piramida, studenata na razmjeni i izvanzemaljaca.
U proteklih godinu dana hipnotizer Ling Ti Wan
pomogao je stotinama da se vrate…”
Vjerojatno su prosuli sodu u prahu.
Premalo i prekasno.
Mislim da će u zoru dignuti zrakoplove
i baciti puno više sode u prahu na oblak.
Možda će se raspasti u milijun bezopasnih oblačića.
Soda u prahu zapravo je natrijev karbonat.
Rabi se u proizvodnji stakla, keramike, deterdženata i sapuna.
S njom rade i bikarbonat,
koji su mnogi od vas sigurno uzeli nakon burnog izlaska u grad.
Vjerojatno se pitate što je to Nioden D
o kojemu svi govore.
Drago mi je što ste pitali.
To je prah bez boje i mirisa. Iznimno je opasan.
Dva razbojnika su mrtva, a četiri…
U okolici je prijavljeno puno opažanja NLO-a.
Ronald Reagan. Znaš da je trebao glumiti u Casablanci?
Heinrich se otvorio.
Gdje je? Nisam ga vidjela.
Vidiš onu gužvu?
Nemoj ustajati. Među njima je.
Govori im sve što zna o toksičnom događaju.
-Što zna? -Čini se poprilično.
Zašto nije nama rekao?
Valjda misli da mu se ne isplati
biti duhovit i šarmantan pred obitelji.
Nismo mu pravi izazov.
Zašto ne odeš onamo
pokazati mu da mu otac daje potporu?
-Samo će se uzrujati. -A da ja odem?
-Mislit će da sam te poslao. -Pa što?
-Samo bombon? -Što?
Slina s kojom nisi znala što ćeš?
Bio je bombon.
-Daj mi jedan. -Bio je zadnji.
-Koji okus? Brzo. -Trešnja.
Pozor!
Ako ste bili izloženi zračnom toksičnom događaju
duže od deset sekundi,
-dođite do… -Jesi li čuo što je rekla?
-Nešto o izloženosti. -Da.
Kakve to ima veze s nama?
Ne s nama. S tobom.
Zašto sa mnom?
Izašao si iz auta nadoliti gorivo.
Ali zračni događaj nije bio iznad nas.
Bio je ispred nas.
Vratio si se u auto, a sve se vidjelo u svjetlima.
-Predivno. -Da.
Kad sam izašao iz auta, oblak je možda bio dovoljno blizu
da su čestice padale po meni?
Nisi ti kriv,
ali praktički si bio u njemu dvije i pol minute.
-Koliko ste dugo bili ondje? -Denise kaže dvije i pol minute.
Je li to puno ili malo?
Sve što vašu kožu i otvore dovodi u kontakt s emisijom
znači da imamo situaciju. Ovo je Nioden D…
Čestitam!
…nova generacija toksičnog otpada. Vrhunskog.
Jedan dio na milijun može trajno utjecati na štakora.
A ljudi u autu?
Otvorio sam vrata da izađem i uđem.
Mislim da su u minimalnoj opasnosti.
Više me brine stajanje usred oblaka dvije i pol minute.
-Što znači „SIMUVAC”? -„Simulirana evakuacija”.
Novi državni program za koji traže novac.
Ova evakuacija nije simulirana.
-Prava je. -Znamo.
Ali koristimo je kao model.
Želite reći da ste odlučili iskoristiti
stvarni događaj da biste uvježbali simulaciju?
Testiramo svoje planove.
I kako vam ide?
Krivulja uključenja nije idealna.
Žrtve nisu ondje gdje bismo željeli
da je ovo prava simulacija.
Morate uzeti u obzir da je sve ovo stvarno.
A računala?
U sustav upisujete stvarne podatke ili probne?
Pogledajte.
Vani sam bio samo dvije i pol minute.
Bila je izložena samo sreći.
Koliko sekundi?
Brojke su u zagradama i imaju pulsirajuće zvjezdice.
Što to znači?
-Hoću li umrijeti? -Ne baš.
-Kako to mislite? -Ne bih to tako rekao.
A kako biste rekli?
Nije stvar u tome, nego u godinama.
Znat ćemo više za 15 godina.
A dotad ćemo imati situaciju.
Što ćemo znati za 15 godina?
Budete li još živi, znat ćemo puno više nego sada.
Nioden D opstaje tridesetak godina.
Preživjeli biste pola.
Da bih nadživio tu tvar, morat će doživjeti sedamdesete?
Ne brinite se zbog onoga što ne vidite ni ne osjećate.
Samo nastavite živjeti svoj život.
Oženite se, sredite si život, imajte djecu.
Nema razloga zašto ne biste to mogli.
-Rekli ste da imamo situaciju. -Ne, računalo je to reklo.
Računalo ne sudjeluje u simulaciji,
unatoč vrpci koju nosite. Ovo je stvarno.
Da, stvarno je.
Hvala.
Murray!
-Ovdje si. -Jack.
Hej, veliki.
Svi bijelci imaju omiljenu Elvisovu stvar.
Mislio sam da ste u New Yorku.
Ostao sam gledati filmove sa sudarima.
Čuo sam glasinu o oslikanim ženama. Došao sam istražiti.
Jedna kaže da ima međunožje na čičak.
-Što to znači? -Ne djeluju zaposleno.
Ovo nije katastrofa koja bi dovela do seksualne inhibicije.
Možda će ih se nekoliko iskrasti,
ali ništa do orgijastičnih hordi, barem ne večeras.
-Ima li primjera déjà vua kod vas? -Ne.
Ima li primjera déjà vua kod vas?
Zašto mislimo da se to već dogodilo?
Jednostavno. I dogodilo se, u našim umovima, kao vizije budućnosti.
Natprirodne pojave.
Kad umremo, možda prvo kažemo:
„Poznat mi je ovaj osjećaj. Već sam bio ovdje.”
Kako ste?
Umirem, Murraye.
Bio sam izložen toksičnom oblaku dvije i pol minute.
Čak i ako me ne ubije izravno,
živjet će u mojem tijelu.
Mogao bih poginuti u nesreći, a Nioden D živio bi
dok bi pokapali moje truplo.
Računalo tako kaže.
Istinski mi je žao, prijatelju.
Ali računala griješe.
Od statičkog elektriciteta tepiha.
Ali ondje nije bilo tepiha.
Vlakna. Dlake u računalu. Cijelo vrijeme griješe.
Nemojte ni riječ reći Babette.
-Shrvalo bi je. -Naravno.
Ponekad mislim da vidim kako dolaze po mene.
Noću, najčešće.
Oduvijek sam se toga bojao, a sad je ovdje.
Svi znamo da se smrti ne može pobjeći.
Kako se nosimo s tom strašnom spoznajom?
Potiskujemo, prikrivamo. No vi ne znate potiskivati.
Da barem mogu nešto učiniti i nadmudriti problem.
Mislili ste da će vas Hitler štititi. Neki su ljudi veći od života.
Hitler je veći od smrti. Potpuno razumijem.
Stvarno? Volio bih da i ja razumijem.
Posve očito.
Nezamislive strahote ne ostavljaju prostor za vašu smrt.
Bio je to odvažan potez.
Odvažan, no glup.
Kad bih barem prestao misliti na sebe.
Uzmite ga. Imam još kod kuće, ispod štednjaka.
Probajte. Da dobijete osjećaj.
Napunjen je.
Ništa posebno, ali ispaljuje prave metke.
Zumwalt automatik kalibar .25. Njemački. Baš za vas.
Ne želim ga.
Jack, smatram da na svijetu postoje dvije vrste ljudi.
Ubojice i smrtnici. Većinom smo smrtnici.
Nemamo preduvjete, bijes, sve potrebno da bismo bili ubojice.
Ali zamislite koliko je uzbudljivo, u teoriji, ubiti nekoga.
Ako on umre, vi ne možete.
Ubiti znači dobiti životni bonus. Tko zna?
Možda je nasilje oblik ponovnog rađanja.
Možda možete ubiti smrt.
Trčali su jer nisu znali što da rade.
Građani su se bojali.
Sa strahopoštovanjem su gledali oblak, prelijep iznad glava…
Niodenski psi ostat će ovdje
Vlada zna više nego što priznaje
Opažanje NLO-a u Farmingtonu
Sveopće pljačkanje
Tri jelena Kod Kung Fu Palacea su mrtva
Lijepi oblaci Nisu ono što se čini
Ljudi u Mylex odijelima
Dolaze paliti i pljačkati
Nema razlike Između lijevih i desnih
Oblak dolazi po sve nas
Toksično! Toksično posvuda!
Jack! Probudi se, moramo ići!
Uputite se prema vozilima!
-Mama! -Još pet minuta.
Nema minuta!
Zašto sve govori dvaput? Čujemo je.
Voli slušati svoj glas.
Toksični oblak se približava!
Toksično!
Obavezno morate zaštititi lice.
Pazi!
Stani!
-Jack! -Tata!
-Steffie, izgubila si Bun Buna! -Što?
-Moj zeko! Baba, izgubila sam Bun Buna! -Jack!
Jack!
Steffie je izgubila Bun Buna!
Jack!
Nađi Steffiejina zečića!
-Ispao joj je zečić! -Ondje je!
Ključevi! Jack, trebam ključeve od auta!
Hvala.
KONTROLA ORUŽJA JE KONTROLA UMA
Imam ga.
-Jack! -Pogrešan smjer!
Što radiš?
Imam osjećaj da ovaj Land Rover zna kako ostati živ.
Bože!
-U redu je. -Ovo nije cesta.
Spusti se.
Svjetla slijeva.
Vidim.
Bože!
Svjetla se ne približavaju.
Sad su ondje.
Sad su iza nas.
Hajde.
-Slijeva. -Prilično dobro.
-U vodi smo, tata. -Vidim.
Tata, ugasi motor.
-Imaju li ovce trepavice? -Pitaj tatu.
-Idemo ustranu. -Imaju li ovce trepavice?
Nikoga ne zanima što se događa?
Tata želi da ga pohvalimo što je pao u potok.
Ne, ne želim pohvalu. Zaboravite, nastavite razgovor.
-A što da je ovdje vodopad? -Je li vodopad ovdje?
Upali ga.
Gas do daske.
Opet.
Je li to nešto što može ubiti osobu
koja se previše približi ili je samo smetnja?
Hvala.
…prirodnu sklonost za toksični agens u Niodenu D.
Oblak i dalje putuje na zapad, a stanovništvo
treba otići u Iron City,
gdje su tvrtke otvorile vrata
kako bi smjestile osobe evakuirane iz svojih domova.
Dvojica su mrtva,
s tragovima kiseline na odijelima.
Slušajte, svi! Prestanite brbljati!
Nitko ne smije izaći! Dobro?
Pita li me netko smije li izaći,
samo ću ponoviti ovo što ste sad čuli.
Nitko ne smije izaći iz zgrade.
-Kako je Babette? -Ne sviđa mi se najnovija glasina.
Reci.
Spuštaju tehničare iz vojnih helikoptera
kako bi ubacili mikroorganizme u središte toksičnog oblaka.
-Što ti se ne sviđa? -Ne znam.
Što znanost više napreduje, to se više bojim.
Ništa na televiziji. Ni riječi ni slike.
Na Glassborou smo dobili 52 riječi.
Nema snimki.
Nema izvješća uživo.
Zar se ovo tako često događa da nikoga nije briga?
-Nasmrt smo se bojali! -Još se bojimo!
Otišli smo iz domova.
Vozili smo po oluji.
Vidjeli smo smrtonosnu sablast.
Brod smrti koji je plovio nebom.
Zar žele radi da je to nevažno?
Misle da je ovo samo televizija? Zar ne znaju da je ovo stvarnost?
Ne bi li ulice trebale biti pune kamera i novinara?
Zar im ne bismo trebali vikati:
„Pustite nas. Dovoljno smo patili.”
Zar nismo zaslužili da preziremo njihova idiotska pitanja?
Pogledajte nas ovdje.
U izolaciji smo.
Poput gubavaca u srednjem vijeku.
Istina!
Ugroženo je sve što smo voljeli i za što smo radili.
Čak i ako nije bilo puno žrtava,
ne zaslužujemo li pozornost zbog svojih patnji?
-Svojeg straha? -Da!
Zar strah nije vijest?
Bitni smo! Tako je!
Već sam ovo vidio.
Što si vidio?
Stajao si ondje, a ja ovdje.
Tvoj lik čudesno oštar i jasan.
Sve se već dogodilo. Zviždanje cijevima.
Sićušne dlake u tvojim porama,
identični izraz tvojeg lica.
Koji izraz?
Progonjen.
Blijed.
Izgubljen.
Tek su nam nakon devet dana rekli da se možemo vratiti kući.
Dobro došli, kupci.
Utješno je znati da se supermarket nije promijenio
nakon toksičnog događaja.
Zapravo, još je i bolji.
S mesnicom i svježim kruhom,
kao da smo na perzijskom bazaru.
Sve je dobro,
a tako će i ostati dokle god supermarket ne posustane.
Znate li da Tibetanci vjeruju da postoji stanje
između smrti i ponovnog rođenja?
O tome razmišljam kad sam ovdje.
Supermarket je čekaonica. Puni nas duhovnom energijom.
Predstavlja prolaz.
Pogledajte kako je svijetao. Pun duhovnih podataka,
valova i zračenja.
Sva su slova i svi brojevi ovdje, sve boje spektra,
svi glasovi i zvukovi, sve šifre i ceremonijalne fraze.
Samo ih moramo znati dešifrirati.
Ajme!
Kako je vaša lijepa žena?
Promijenila se nakon događaja.
Pretrpjeli smo traumu.
Stalno je u trenirci.
Zuri kroz prozor i plače bez razloga.
Ne znam kako bih joj pomogao. Zauzet sam
-konferencijom o Hitleru. -A klinci?
Vratili su se u školu.
Steffie više ne nosi zaštitnu masku.
A vi?
Sutra imam zakazan novi liječnički pregled.
Što kaže o vašem statusu smrtnika?
Nisam mu rekao.
Budući da nije našao ništa loše, neću mu to ni spomenuti.
-Ja stalno lažem liječnicima. -I ja.
Ali zašto?
Sjećate se onoga s Elvisom kad ste mi pomogli?
Pokazalo se da bih svakako pobijedio.
-Što se dogodilo? -Moj suparnik Cotsakis
više nije među živima.
-Zar je… -Umro.
Nestao u moru kod Malibua.
Za vrijeme praznika.
Doznao sam malo prije. Odmah sam došao.
Oprostite što vam to govorim.
Osobito zbog vašeg stanja.
Jadni Cotsakis.
Nestao u moru?
Taj gorostasni čovjek.
-Bio je krupan. -Nevjerojatno.
-Valjda je imao 140 kg. -Sigurno.
Mrtav! Tako velik čovjek.
Bolje je ne znati kad umru, ali bolje oni nego mi.
Biti tako krupan. A onda umrijeti.
Mogu ga jasno zamisliti.
Kad prestanemo poricati smrt, moći ćemo mirno pristupiti smrti.
Samo hodati prema kliznim vratima.
Sada. Kul.
Crush. Jolt. Hi-C.
Nancy? Sanka.
Sanka, Nancy.
A što ako je smrt samo zvuk?
Čujete je zauvijek. Zvuk, svuda oko vas.
Jednoličan, bijel.
Čudno na neki način, zar ne?
Da možemo zamisliti mrtve.
Zanemarite posljednju objavu. Zanemarite.
Čekaj, što?
Marite.
Čemu toliko pregleda, g. Gladney?
Nekoć ste se bojali saznati jeste li bolesni.
I dalje se bojim.
Drago mi je što napokon ozbiljno shvaćate svoj status kao pacijenta.
Status?
Većina, kad ode iz ordinacije,
zaboravi da su pacijenti.
Ali liječnik ne prestaje biti liječnik na kraju dana.
Ni pacijenti ne bi trebali.
Ne sviđa mi se razina kalija.
-Što to znači? -Nema vremena za objašnjenje.
Postoji istinsko i lažno povećanje.
To je sve što trebate znati.
Koliko mi je povišen kalij?
Prešao je sve granice.
Može li kalij biti simptom nekog stanja
koje se tek počinje manifestirati?
Stanje koje možda izaziva izloženost
ili slučajno konzumiranje neke tvari, recimo, zrakom ili kišom?
Jeste li bili u dodiru s takvom tvari?
Bili ste izloženi oblaku?
Zašto? Brojke pokazuju znakove moguće izloženosti?
Da niste bili izloženi, ne bi moglo bilo znakova.
-Zar ne? -Dakle, slažemo se.
Ne biste mi imali razloga lagati.
Poslat ću vas u Glassboro na daljnje pretrage.
Imaju novi objekt po nazivu Farme jesenske žetve.
Čuli ste za njih?
Imaju blistavu novu opremu.
Blista, bez sumnje.
Neka vas vrate sa zapečaćenim nalazima.
Zajedno, kao liječnik i pacijent,
možemo učiniti ono što ne možemo zasebno.
Doktore Lu, jeste li čuli za Dylar?
-Otok u Perzijskom zaljevu? -Ne…
Naftni terminali ključni za Zapad.
Dolazi u obliku bijele tablete.
Nikad čuo.
Život se polako, ali sigurno, vraća u normalu
u Blacksmithu i okolici. Navodno su njemački ovčari
nanjušili nisku razinu toksičnog materijala na rubu grada.
Ali nema više opasnosti za ljude i životinje.
Posljednji pripadnici hitnih službi odlaze
i odvode pse sa sobom.
Pravi je problem zračenje koje nas okružuje.
Radio, TV, mikrovalna pećnica, dalekovodi.
Ne toksični oblaci.
Električna i magnetska polja. Industrija bi propala
kad bi objavili stvarne rezultate istraživanja.
Govori li Wilder manje?
Da objave rezultate,
tužili bi ih za milijarde.
Malo ekstremno, zar ne?
Koje? Što sam rekao ili što se dogodilo?
Zašto imamo planine?
Uvijek postoje planine.
Slušam.
Snijeg se topi u proljeće
i teče u rezervoare blizu gradova,
koji su upravo zato na nižoj visini.
-Stvarno? -Što misliš?
-Nemam pojma. -Djeco, slušajte.
Držite se za ruke dok prelazite cestu.
Pazite oko bazena.
Mislite li da je netko otmičar, vjerojatno jest.
Kamo ideš?
Imam novi tečaj u crkvi.
-O čemu? -Kako jesti i piti.
-Nije li očito? -Što podučavaš?
Malo je kasno? Sad će noć.
Što je noć?
Ponavlja se sedam puta tjedno. Gdje je tu posebnost?
Jack.
Možeš li mi pomoći sa zadaćom nakon večere?
Zadaća je fasada. Želim ti nešto pokazati.
Dylar.
Ostale su četiri. Uzmi jednu kao dokaz. Moramo imati dokaz.
-Nemoj ništa reći Babi. -Dobro.
Rekla bi da se ne sjeća zašto ih je stavila.
Ujutro idem u ljekarnu.
Pitat ću ih za Dylar.
-Već sam to učinila. -Kada?
Oko Božića.
-U tri ljekarne. -Što su ti rekli?
Nikad čuli.
-Nema ga na popisu. -Nije naveden.
-Moramo nazvati njezina liječnika. -Sutra ću.
Sada ga nazovi!
Ovo je ozbiljno, Jack. Nešto nije u redu s njom.
Nazvat ću ga sada, kući.
Iznenadi ga.
Ako ga nazovem kući, neće se javiti medicinska sestra.
Nazovi ga kod kuće. Probudi ga.
Neka nam kaže ono što nas zanima.
Nazvat ću ga. Probudit ću ga.
Neka nam kaže ono što nas zanima.
-Halo? -Dr. Hookstratten.
Ovdje Jack Gladney. Liječite moju suprugu Babette.
Dobro.
Oprostite što vas zovem, ali zabrinut sam zbog Babette.
Mislim da problem izaziva lijek koji ste joj dali.
Koji problem?
Rupe u pamćenju.
Zovete liječnika kod kuće zbog rupa u pamćenju?
Kad bi svi tako zvali liječnike, kamo bi nas to odvelo?
Posljedice bi bile goleme.
Rupe u pamćenju su česte.
Česte i duge.
Nazvali biste liječnika kod kuće u deset navečer
da mu govorite o rupama u pamćenju?
A problemi s plinovima? Nazovite me zbog toga.
Česte i duge, doktore. Sigurno je uzrok lijek.
Koji lijek?
-Dylar. -Dylar.
Nikad čuo.
Malena bijela tableta.
U žućkastoj bočici.
U žućkastoj…
Tabletu biste opisali kao malenu i bijelu
i očekujete da liječnik odgovori od kuće, iza 22 h.
Mogli ste reći da je okrugla. To je ključna informacija.
Nije na popisu.
Nisam ga vidio.
Nisam ga prepisao vašoj ženi.
-Oprostite na smetnji. -Reci mu da sam bila u tri…
Nikad ne znam što govorim liječnicima.
Odnijet ću tabletu na analizu
nekom iz odjela za kemiju na koledžu.
Osim ako nisi već i to učinila?
Ovo nije obična tableta.
U Dylaru se lijek nalazi u polimerskoj membrani.
Voda iz probavnog sustava prolazi kroz membranu
pažljivo kontroliranom brzinom.
Koja je uloga vode?
Otapa lijek okružen membranom.
Lijek zatim izlazi iz polimerske tablete
kroz malenu rupicu.
Nisam je odmah primijetio.
Probušena je laserom.
Nije samo sićušna, nego i čudesno precizna.
Laseri? Polimeri?
Nisam stručnjakinja za ovo, Jack.
Ali sustav je doista predivan.
-Tortica! -Čemu takva preciznost?
Lijek se s vremenom dobiva u točno određenim količinama.
Sustav je učinkovit.
Impresioniran sam. Čak i očaran.
Reci mi kako djeluje taj lijek.
Što je Dylar?
-Ne znam. -Naravno da znaš.
-Svi kažu da si briljantna. -Što drugo mogu reći?
Bavim se neurokemijom.
Nitko ni ne zna što je to.
Mogu ti samo reći
da je tvar u Dylaru neka vrsta psihofarmaka.
Vjerojatno djeluje na udaljeni dio ljudskog korteksa.
Da barem znam više. Ali znam ovo.
Nema ga na tržištu.
Našao sam ga u običnoj bočici za lijekove.
Nije važno gdje si ga našao.
Nepoznanica je.
Vrijeme je za važan razgovor. Znam to i ti i ja.
Našli smo Dylar.
Koji Dylar?
Daj, Baba. Bio je zalijepljen za radijator.
Zašto bih nešto zalijepila za radijator?
Denise je i pretpostavila da ćeš to reći.
-Obično ima pravo. -Ispričat ćeš mi sve o Dylaru.
Ako ne zbog mene, onda zbog nje.
Zabrinuta je. Jako.
Osim toga, ne možeš se više izmotavati.
Stjerali smo te u kut.
Jednu je tabletu analizirala stručnjakinja.
Dylar je lukav gotovo
koliko i mikroorganizmi koju su pojeli nadimajući oblak.
A znamo i još nešto, jako nepovoljno za tvoju argumentaciju.
Dylar nije dostupan na širokom tržištu.
Kao što dobro znaš,
nisam sklon progoniti ljude.
Ali Denise je drukčija osoba.
Ne kažeš li mi što me zanima, pustit ću je s lanca.
Navalit će na tebe svom silinom.
Satrat će te.
Znaš da imam pravo, Babette.
Nemoj me požurivati.
Samo polako.
Imamo cijeli dan.
Bit ću ovdje koliko god treba.
Ne znam kad je sve počelo.
Možda prije godinu i pol.
Mislila sam da je samo faza.
Nekakva skretnica u mojem životu.
„Prekretnica” ili „prelomnica”.
Mislila sam da je to početak sredovječnosti.
Da će nestati i da ću zaboraviti na sve.
-Ali nije nestalo. -Što?
-Zasad to nije važno. -Nisam te još vidio ovakvu.
To je bit Babette. Radosna je osoba.
Ne podliježe sumornosti ili samosažaljenju.
-Pusti me da ti kažem, Jack. -Dobro.
Znaš kakva sam. Mislim da se sve može ispraviti.
S pravim stavom, čovjek može promijeniti štetnu situaciju
i svesti je na jednostavne elemente.
Išla sam u knjižnice i knjižare, gledala kablovsku televiziju,
pisala popise i dijagrame, razgovarala sa Sikhom u Iron Cityju.
Čak sam proučavala i okultno, skrivajući knjige
da ih ti i Denise ne bi pronašli.
Sve to meni iza leđa?
Bit Babette je da razgovara sa mnom,
otkriva se i povjerava.
Ovo nije priča o tvojoj razočaranosti mojom šutnjom.
Tema priče je moja bol i moji pokušaji da je okončam.
U redu.
No istraživanja me nisu nikamo odvela.
To stanje i dalje me opterećivalo.
Jednom sam bila u supermarketu.
Dok sam čekala u redu, čitala sam tabloid.
U njemu je bio oglas. Nije važno što je pisalo.
Tražili su dobrovoljce za istraživanje. Ne trebaš više znati.
Javila sam se na oglas.
Razgovarala sam s ljudima iz tvrtke koja se bavi psihobiologijom.
Recimo da se zove Gray istraživanja, premda to nije pravi naziv.
A kontakt ćemo zvati g. Gray.
Gospodin Gray je kombinacija.
Razgovarala sam s troje, četvero ili više ljudi iz tvrtke.
U jednoj od onih niskih zgrada od cigala, s ogradom pod strujom
i niskim grmljem.
Nisam bila u sjedištu. Nije važno zašto.
Želim reći, bila sam na bezbrojnim ispitivanjima.
Emocije, psihologija, motorika, moždana aktivnost.
Gospodin Gray rekao je da sam među troje finalista.
Finalista za što?
Trebali smo biti pokusni kunići
u razvoju supereksperimentalnog tajnog lijeka kodnog naziva
Dylar.
Pronašao je receptor Dylara u ljudskom mozgu.
Dovršavao je rad na tableti.
Prvi put nakon dugo vremena osjetila sam nadu.
Ali ispitivanja na ljudima su opasna.
Između ostalog, mogu završiti smrću. A i mozak mi je mogao umrijeti.
Moglo se dogoditi da ne razlikujem riječi od stvari.
Ako bi netko rekao „ispaljeni metak”,
bacila bih se na pod i tražila sklonište. Ali na kraju sam samo počela zaboravljati.
Dopustili su da nastaviš, kao ljudski pokusni kunić?
Ne, nisu.
Rekli su da je previše riskantno. Pravno, etički i ostalo.
Barem nešto.
Ne.
Odbila sam to prihvatiti.
Pokušaj razumjeti što se zatim dogodilo.
Ako ću ti ispričati priču, moram uključiti i taj aspekt,
ružni kutak ljudskog srca.
Kažeš da se Babette otvara i povjerava?
-To je bit Babette. -Dobro.
Otvorit ću se i povjeriti.
Ali ne želiš znati što se dogodilo.
Misliš da želiš, ali ne želiš.
Gospodin Gray i ja sklopili smo zaseban dogovor.
Sami ćemo provoditi eksperimente.
Izliječila bih se od svojeg stanja,
a on bi se proslavio čudesnim medicinskim postignućem.
Dobro.
Uključivao je indiskreciju.
Samo sam tako mogla g. Graya nagovoriti da mi dadne lijek.
Zadnja mogućnost, zadnja nada.
Prvo sam mu ponudila svoj um.
A onda sam mu ponudila tijelo.
Kako možeš ponuditi tijelo liku sklopljenom od najmanje troje ljudi?
Lik je složen od više ljudi.
Usredotočimo se na genitalije.
O koliko kompleta govorimo?
O samo jednoj osobi.
Ključnoj osobi, voditelju projekta.
Dakle, više ne govorimo o g. Grayu kao složenom liku.
Sad je jedna osoba.
Otišli smo u otrcanu motelsku sobicu.
Nije važno gdje ni kad.
Televizor je bio blizu stopa.
Samo se toga sjećam.
Tako sam se sramila da sam lice skrivala skijaškom maskom.
To nazivaš indiskrecijom? Seksala si se zbog tableta.
-Jack… -Hodala si bosa
po protupožarnom tepihu.
Gospodin Gray je stavio ključeve unajmljenog automobila na ormarić
i ušao u tebe.
Nemoj tako govoriti. Znaš što mislim o toj riječi.
Izvršio je ono što se zove ulaz.
Drugim riječima, ugurao je sebe u tebe.
Nitko nije bio unutar nikoga.
Učinila sam što sam morala. Bila sam na distanci.
Bila sam izvan sebe.
Kapitalistička transakcija.
Ljubiš svoju suprugu koja ti govori sve.
Dajem sve od sebe da budem takva osoba.
Samo pokušavam razumjeti.
Koliko si puta išla u taj motel?
Više-manje stalno tijekom više mjeseci.
Takav je bio dogovor.
Jesi li…
Jesi li uživala u seksu s njim?
Samo se…
Samo se sjećam televizora usmjerenog prema nama.
Je li imao smisla za humor?
Znam da žene vole muškarce koji se zezaju sa seksom.
Nažalost, ja to ne mogu. Nakon ovoga,
mislim da su male šanse da ću uspjeti to naučiti.
Bolje da ga znaš kao g. Graya. To je sve.
Nije visok, nizak, mlad ni star.
Ne smije se i ne plače. Za tvoje dobro.
Ne, moraš mi reći tko je on.
Ne. Kako mogu znati da ga nećeš ubiti?
Zato što nisam ubojica.
Muškarac si, Jack.
Znamo kakvi su muškarci i njihov sulud ljubomorni bijes.
-Muškarci su dobri u tome. -Ja nisam dobar u tome.
Uvijek pažljivo zatvorim i zavežem vreće za smeće.
Traje li to još?
-Ne. -Zašto ne?
Lijek ne djeluje.
Barem ne na mene.
Možda najbolje da odem.
Idem u hotel.
Ne znam.
Ne.
Sve si mi ovo rekla.
Izložila me svemu tome.
Moram znati. Kakvo stanje?
Bojim se smrti.
Bojim se da ću umrijeti.
Ti?
Još si mlada.
Trčiš gore-dolje po stepenicama.
To nije razuman strah.
Jednostavno ne mogu vjerovati
da svi hodamo ravno prema ništavilu.
Svi.
To me progoni, Jack. Ne mogu se toga riješiti.
Baba, svi se boje smrti.
Ali g. Gray je rekao da sam posebno osjetljiva.
Da se bojim više od drugih. Zato me je želio uzeti.
Baba, ja sam u ovoj obitelji opsjednut smrću.
Oduvijek je tako.
Volim te.
Samo se bojim smrti više nego što te volim. A jako te, jako volim.
Obećao sam si da ti nešto neću reći.
Vjerojatno bih trebao umrijeti.
Neće se dogoditi sutra ni prekosutra.
Ali u pripremi je.
Više ne govorimo o strahu i vječnoj strepnji.
Ovo je čvrsta i konkretna činjenica.
Čini se da sam, u vremenu
dok sam došao od vrata do benzinske crpke,
bio izložen dovoljnoj količini kemikalija u zraku da…
Zamišljati se mrtvim najjeftiniji je, najotrcaniji
i najugodniji oblik dječjeg samosažaljenja.
Koliko djeca uživaju dok se zamišljaju mrtvima?
Ja još zamišljam svoju smrt. Kad god sam uzrujan.
Zamišljam sve svoje prijatelje, rođake i kolege
okupljene oko mojeg lijesa.
Žao im je što nisu bili ljubazniji prema meni.
Djeca su vješta u samosažaljenju,
što znači da je to prirodno i važno.
Ali postoji nešto još više djetinjasto od samosažaljenja.
Nešto što objašnjava zašto se ja zamišljam mrtvim.
…na to se sve svodi.
Ljudi se cijeli život opraštaju od drugih.
Da, ali kako se oprostiti od sebe?
-Da vidim jezik. -Jack, čekamo
tvoje predavanje.
Panasonic.
Moja djeca vole moju salamu,
pa ću stoga ubaciti narezanu salamu…
Kuhana šunka ili kobasica…
Odličan način da se riješite ostataka.
Što radiš?
Ne brini se. Ja sam.
Znam tko je.
Znam što tražiš.
Što si učinila s bočicom? Bile su tri tablete.
Kako znaš da sam je uzela?
Znam. I ti to znaš.
Ako mi netko kaže što je Dylar, onda ćemo vidjeti.
Tvoja mama više ne uzima taj lijek.
Razlog zašto si uzela bočicu više ne postoji.
Reci mi kako djeluje i dat ću ti je.
Dobro.
Nedavno sam se preplašio.
Mislio sam da će se dogoditi nešto strašno.
Ali pokazalo se da sam se prevario.
No još osjećam posljedice.
Trebam Dylar.
U čemu je problem?
Zar nije dovoljno što znaš za njega?
Ne želim da me prevariš.
Nitko nikoga ne vara. Samo trebam lijek.
Dat ćeš ih mami.
Inače, mislim da mi je ukrala skijašku masku.
-Drogira li se? -Znaš da to nije istina.
Nećete se razvesti, zar ne?
Zašto bi to uopće pitala?
Spavaš na kauču. Neudobno je.
Govorimo o smrti.
Strah me.
Tablete vjerojatno ne djeluju, ali možda hoće na mene.
Čak i ako ne, nije važno što su. Želim si ugoditi.
Nije li to malo blesavo?
Tako je to s očajnim ljudima.
Čula si na radiju da nadimajući oblak izaziva znojenje dlanova.
A onda su ti se dlanovi oznojili.
Moć sugestije
neke čini bolesnima, a druge zdravima.
Mislim li da će mi pomoći, pomoći će mi.
-Bacila sam bočicu. -Nemoguće. Gdje?
U sabijač otpada.
-Kad? -Prije par dana.
SMRT?
BOJITE SE SMRTI?
TRAŽIMO DOBROVOLJCE ZA TAJNO ISTRAŽIVANJE.
Halo?
Kupio bih Dylar.
-Riješiti se straha. -Riješiti se straha.
Pročistiti se.
Roadway Motel u Germantownu.
Soba osam.
Sjajan govor, Jack.
Pio si puno vode, tata.
Kasno ću doći večeras.
-Treba mi auto. Imam tečaj. -Uzmi auto.
Ne treba mi naš auto.
U zraku se osjeća svježina.
Znaš što to znači?
Što to znači?
Stavi skijašku masku.
Nisam znao da se ima toliko toga za reći o Hitlerovu psu.
I Elvis je volio pse.
Zvali su se Woodlawn, Muffy Dee i Champagne…
I Muffin. I Wendell. Ali Wendell je bio mačak.
-Murraye, dajte mi ključeve od auta. -Dobro.
Ukradi, ne kupuj.
Pucaj, ne govori.
Muškarac si, Jack.
Znamo kakvi su muškarci i njihov sulud ljubomorni bijes.
Ukradi, ne kupuj.
Pucaj, ne govori.
Možda je nasilje oblik ponovnog rađanja.
Možda možeš ubiti smrt.
Boli li te srce ili duša?
Poznajem te.
Da, motam se ovuda.
Nisam od jučer.
Gdje sam ono stao?
Što hoćeš?
Hoću Dylar.
Što hoćeš?
Hoću živjeti.
Ali umireš.
Ali ne želim.
Onda se slažemo.
Ući u prostoriju znači pristati na određeno ponašanje.
Na primjer, nije ulica ni parkiralište.
Bit sobe je da se nalazi unutra.
Istina.
Postoji nepisani dogovor između osobe koja uđe u sobu
i osobe u čiju je sobu ušla.
Soba je unutra.
Oko toga se ljudi u sobama moraju složiti,
za razliku od tratina, livada, polja, voćnjaka.
Ima smisla.
Da bismo fahrenheite pretvorili u celzije, eto što se čini.
Nisam uvijek bio ovakav.
To sam i mislio.
Radio sam važne stvari.
Zavidio sam sam sebi.
Smrt bez straha nešto je svakodnevno.
Možeš živjeti s tim.
Želiš reći da smrt kakvu poznajemo ne postoji
bez elementa straha?
Ljudi joj se prilagode?
Dylar nije uspio…
teška srca.
Kod svih?
Kod svih tijela.
Ali sigurno će ga biti.
Možda sad, možda nikad.
Želiš reći da će jednom postojati djelotvoran lijek?
Među nama, uzimam ih poput bombona.
Baš sam to i pomislio.
Koliko želiš kupiti?
Koliko mi treba?
Krupan si čovjek. Srednja dob?
Opisuje li to tvoju tjeskobu?
Vidim te kao osobu,
s tvojom tamnosmeđom kožnatom jaknom,
hlačama boje šampanjca.
Reci mi imam li pravo.
Engleski sam naučio gledajući američku televiziju.
Jedva zaboravljam vrijeme provedeno u ovoj sobi
prije nego što su me zametnuli.
Neka žena sa skijaškom maskom.
Ne mogu joj se sjetiti imena.
Američki seks.
Znaš, tako sam naučio engleski.
Nisam razlikovala riječi od stvari.
Da netko kaže „zrakoplov pada”,
bacila bih se na pod u zaklon.
Zrakoplov pada.
Avion se obrušava.
-Zašto si došao ovamo, bijelče? -Kupiti.
Jako si bijel, znaš?
Zato što umirem.
Ovo će ti pomoći.
-Ipak ću umrijeti. -Neće biti važno,
što se svodi na isto.
Kiša metaka.
Kanonada.
Ja sam Jack Gladney. Došao sam te ubiti.
Bivši sam smrtnik, a sad ubojica.
Poznaješ moju suprugu Babette.
Nosila je skijašku masku.
Nosila je skijašku masku da me ne bi poljubila u lice,
koje je opisala neameričkim.
Rekao sam joj da je soba unutra.
Ne ulazi ako se ne slažeš.
To je bit, a ne nove obale, kontinentalne ploče.
Ili
možeš jesti prirodne žitarice,
povrće, jaja…
bez ribe,
bez voća.
Ili voće,
povrće,
životinjske proteine,
bez žitarica, bez mlijeka.
Ili
puno sojinog mlijeka zbog B12
i puno povrća za regulaciju inzulina,
ali bez mesa,
bez ribe, bez voća.
Bezbrojne su moguće kombinacije.
Jesi li se ikad upitao zašto od 32 zuba,
tih četiri izaziva toliko problema?
Vraćam se s odgovorom za tren.
Nastrijeljena si!
I ti.
Oprosti.
Ovo bi moglo predstavljati početak vala toplijega zraka.
-Valjda se odbio od ručnoga zgloba. -I pogodio me u nogu.
Kako si znala da sam ovdje?
Muškarci su ubojice.
Treba mu pomoć.
Iznesimo ga.
I mi trebamo pomoć.
Zašto si mu dao napunjeni pištolj?
Mislio sam ga da sam ga upucao triput, ali zapravo samo dvaput.
Planirao sam…
Ne znam, očito sam sjebao.
Poslije ću doći po Murrayjev auto.
Davi se.
Tko me je ustrijelio?
Ovaj…
Ti!
Ti si se nastrijelio.
-A tko je tebe nastrijelio? -Ti.
Pištolj ti je u ruci.
Što sam pokušavao učiniti?
Izgubio si kontrolu.
Nisi bio odgovoran.
Opraštamo ti.
Tko ste vi? Doslovno?
Prolaznici. Prijatelji.
Nije važno.
Neke stonoge imaju oči, a neke nemaju.
-Dobro. -U redu.
Zaigranim dupinima
pričvršćeni su radijski odašiljači.
Lutanja prostranstvima mogla bi nam štošta reći.
U programu ste!
HITNA POMOĆ
Držiš mu glavu?
Je li netko za tenis?
Nastrijeljeni smo!
Nastrijeljeni smo.
Ovdje to nije rijetkost.
Nosila.
Zašto imamo samo dvoja nosila?
Vezan uz inflaciju, prilagođen, realni prihod.
Nitko ne zna zašto morske ptice odlaze u San Miguel.
Kako se zovete?
Sestra Hermann Marie.
Što Crkva danas kaže za raj?
Je li to i dalje onaj stari raj?
Mislite li da smo glupi?
Brinemo se za bolesne i ozlijeđene.
Želite li razgovarati o raju, pođite nekamo drugamo.
Zašto onda imate ovu sliku na zidu?
Zbog drugih, ne zbog sebe.
Ne vjerujete u raj? A redovnica ste?
Ako vi ne vjerujete, zašto bih ja?
Da vi vjerujete, možda bismo i mi.
Da ja vjerujem, možda vi ne biste trebali.
Netko mora izgledati kao da vjeruje.
Je li smrt onda kraj?
Preživi li išta?
Zanima li vas što vjerujem
ili u što se pretvaram da vjerujem?
Ne želim ovo slušati. Strahota!
-Redovnica ste! -Ponašajte se tako!
Upadate s ulice, vjenčani,
vučete tijelo za nogu
i spominjete anđele koji žive na nebu.
Uozbiljite se!
Svatko tko dođe ovamo i spomene anđele je praznoglavac.
Pokažite mi anđela.
Molim vas!
Želim ga vidjeti.
Pokažite mi sveca.
Dajte mi jednu vlas sa svetačkog tijela!
Naša je zadaća vjerovati u ono u što nitko drugi ne vjeruje.
Odustanemo li od takvih vjerovanja,
čovječanstvo bi izumrlo.
Zato postojimo.
Sićušna manjina.
Da se ne pretvaramo da vjerujemo u to,
svijet bi se urušio!
Pakao je kad nitko ne vjeruje.
Molimo se,
palimo svijeće, molimo se kipovima za zdravlje i dug život.
Ali nećemo dugo.
Izgubit ćete svoje vjernike.
Pokušajte vjerovati jedno u drugo.
Hoće li se oporaviti?
Ne baš brzo. Ali preživjet će.
Da ti barem nisam rekla za svoje stanje.
Zašto?
Onda mi ne bi rekao da ćeš prvi umrijeti.
Dvije stvari želim najviše na svijetu.
Da ti ne umreš prvi
i da Wilder zauvijek ostane kakav je sada.
Jednom sam te htio zamoliti da prije vođenja ljubavi staviš nazuvke.
Zašto nisi?
Bojao sam se da ćeš misliti da nešto nije u redu.
Što deve drže u grbama? Hranu ili vodu?
Ovisi koje. Postoje jednogrbe i dvogrbe deve.
Dvogrbe deve drže hranu u jednoj grbi i vodu u drugoj?
Kod deva je značajno što se meso smatra delikatesom.
Zar nisu to aligatori?
Možda misliš na ljame?
Tko je doveo deve u Ameriku?
Murray kaže da smo krhka bića okružena neugodnim činjenicama.
-U Boliviji ima kositra. -A u Čileu bakra i željeza.
Jedina sam osoba koju znam koja voli srijede.
Nemamo mlijeka.
…sljedeći svjetski rat vodit će se zbog soli.
Nema kraja iznenađenjima.
Žalim nas same i neobičnu ulogu koju imamo u svojim katastrofama.
Ali unatoč trajnom osjećaju sveopće propasti,
ipak pronalazimo nadu.
I ovdje čekamo.
Zajedno.
BIJELA BUKA
Prijevod titlova: Vedran Pavlić