Afspil film.
Opfat ikke en bilulykke i en film som en voldelig hændelse.
Nej, disse sammenstød tilhører en lang tradition for amerikansk optimisme.
En bekræftelse af værdier og anskuelser.
En lovprisning.
Opfat ulykkerne i stil med thanksgiving eller den 4. juli.
De dage sørger vi ikke over de døde eller frydes over mirakler.
Det er dage med verdslig optimisme.
Med lovprisning af os selv.
Hver ulykke skal være bedre end den forrige.
Der er en kontant udvikling af værktøjer og færdigheder.
En udfordring.
En amerikansk filminstruktør siger:
"Jeg vil have den her ladvogn til at lave en dobbelt salto midtvejs,
der fremstiller en orange ildkugle med en diameter på ti meter."
Filmen er et skift fra komplicerede menneskelige lidenskaber
og viser os noget basalt, noget højlydt, fyrigt og lige på og hårdt.
Se en vilkårlig bilulykke i en amerikansk film.
Et strålende øjeblik
som gammeldags kunstflyvning eller akrobater på flyvinger.
De, der iscenesætter ulykkerne,
er i stand til at fange en sorgløshed og ubekymret glæde,
som bilulykker i udenlandske film aldrig nærmer sig.
Man kan sige: "Men hvad med alt blodet og glassplinterne?
Det hvinende gummi, de knuste kroppe, de afbrækkede lemmer? Er det optimisme?"
Se bort fra volden.
Der er en vidunderlig boblende gejst af uskyld og sjov.
HVID STØJ
Velkommen, russer!
BØLGER OG STRÅLING
Spørg mig om alt.
Velkommen. Kom nu, russer.
Hejsa! Velkommen!
-Vi må køre. Vi kan ikke holde her. -Fald ned.
Trafikken er slem nu.
Hjælper I mig ikke med at flytte alle mine ting ind?
-Hej. -Vi klarer det.
Jeg fatter ikke, du sagde det til min bofælle.
Du kender ham ikke. Du skal ikke fortælle om mig.
Du har bundet den tre gange.
Det så ikke pænt ud.
Lad os nyde disse formålsløse dage, mens vi kan.
-Du burde have været der. -Hvor?
Det er dagen med stationcars.
Gik jeg glip af det igen? Du skal minde mig om det.
Det var en skøn oplevelse.
De nåede hele vejen forbi musikbiblioteket og ud på motorvejen.
Du skal jo minde mig om det.
-De er tilbage næste år. -Det håber jeg.
Det var i 1968, jeg begyndte mine Hitlerstudier.
Jeg har været vidne til begivenheden i 16 år nu.
Jeg er ligeglad med stationcars. Hvordan ser folk ud?
Hvordan ser de ud i år?
Kvinderne går med ternede nederdele og kabelstrikkede sweatre.
Jeg vidste det. Og mændene er i ridefrakker.
Hvad er det?
De har vænnet sig til deres penge.
De mener, de har ret til dem.
-De gløder lidt. -Hvordan er døden på det indkomstniveau?
Måske skifter dokumenter bare hænder.
-Hvordan svæver astronauter? -Luft er tungere.
Det kan den ikke være, når den ikke er der.
-Vi har selv en stationcar. -Den er lille og rødbrun.
-Er rummet ikke koldt? -Døren er rusten.
-I rummet? -Bilen.
Det hedder solens corolla. Vi så det på Weather Network.
-Er Corolla ikke en bil? -Alt er en bil.
Hvor er Wilder?
Wilder, er du sulten?
-Hvor koldt er der? -Spiller du stadig mod fangen?
-Jeg har klaret ham. -Hvem dræbte han?
-Han var presset. -Hvor mange skød han?
-Fem. -Fem personer?
Uden at medregne betjenten senere.
Det er ikke den frokost, jeg havde tænkt mig.
Jeg tænkte på yoghurt og hvedekim.
Hvor har vi hørt det før?
-Nok lige her. -Du køber ting, du aldrig spiser.
Steffie, stenbuk…
Babette tror, at køber hun det, skal hun spise det.
Vi elsker hendes vaner.
Skal nogen vise disciplin, hvad kost angår, er det mig.
…give overskud til din fordel.
-Hvad bipper? -Røgalarmen.
-Er der brand? -Brand eller et dødt batteri.
Jack, jomfru, du går imod strømmen…
De fleste brande skyldes defekte ledninger.
Det hører man altid.
-Det hober sig op. -Jeg erstatter dem.
Han vil ikke lytte, men brænder efter det.
Det er som kærlighed/had.
Kendte han dem, han dræbte?
-Nej. -Hørte han stemmer?
-På tv, ja. -Hvad sagde de?
Han ville gå over i historien, men det tror jeg nu ikke.
Iron City er for lille et mediemarked.
Jeg tager et brusebad.
Så skal vi i butikscentret for min time i kropsholdning.
Har vi Pringles?
Har hun ikke været i bad i dag?
Må jeg få en? Nej, to.
Jeg giver dig tre, for du vil spørge igen.
Måske ikke.
Dylar.
-Hvad har du lyst til? -Hvad har du lyst til?
-Det, der er bedst for dig. -Det er at glæde dig.
Men du glæder mig ved at lade mig glæde dig.
Er det forkert, manden tager hensyn til sin partner?
Jeg er din partner, når vi spiller tennis, hvad vi forresten bør begynde på igen.
Ellers er jeg din kone.
-Skal jeg læse højt for dig? -God idé.
Men vælg ikke noget, der har
mænd inde i kvinder eller mænd, der trænger ind i kvinder.
Vi er ikke gange eller elevatorer.
"Jeg ville have ham i mig."
Som om han kunne kravle helt ind, skrive i gæstebogen, sove, spise.
De må ikke trænge ind i eller blive trængt ind i.
Livet er godt, Jack.
Hvorfor siger du det?
Jeg føler bare, det skal siges.
Jeg vil dø først.
Du lyder næsten ivrig.
Livet ville føles uudholdeligt trist og ensomt uden dig.
Specielt hvis børnene var voksne og boede et andet sted.
Lige nu er vi sikre.
Så længe børnene bor her. De har brug for os.
Det er skønt at have dem her, men når de bliver store og flytter,
vil jeg dø først.
-Nej, Jack. -Din død vil være en afgrund i mit liv.
Jeg ville kun have stole og puder at tale med.
Din død vil være mere end en afgrund.
-Hvad er mere end en afgrund? -Et gabende hul.
Din død vil være en dyb kløft…
-…et tomrum. -Ævl.
Din død vil efterlade et større hul i mit liv end mit i dit.
Du klarer dig. Du ville rejse og leve et nyt og spændende liv.
Jeg ville sidde i stolen i det sæt tøj, jeg havde på til din begravelse.
Du tager fejl. Og du vil ikke dø først.
Du vil ikke være alene,
men du vil ikke dø, mere end du ikke vil være alene.
Gid vi begge lever for evigt.
Affældige, tandløse
med leverpletter og hallucinationer.
Hvem bestemmer de ting?
Hvem er derude?
Hvem er du?
Er folk hjælpeløse og bange, drages de mod magiske personer.
Mytiske personer.
Episke mænd,
som intimiderer og truer.
Vil du tale om Stauffenberg-attentatet den 20. juli mod Hitler?
Alle attentater har døden til formål.
Det er attentaters natur.
Politiske komplotter,
terroristkomplotter, komplotter mellem elskende,
narrative komplotter,
komplotter i børnelege.
Vi nærmer os døden, hver gang vi konspirerer.
Det er som en kontrakt, vi underskriver…
…konspiratorerne
såvel som konspiratorernes mål.
Lad mig se.
Giv mig det tilbage.
Et fascinerende fænomen.
Se på min tunge.
"Det er tirsdag i morgen."
Det er ikke tirsdag i morgen. Det er onsdag.
Men: "Det er tirsdag i morgen."
"Det er tirsdag i mor…"
"Jeg spiser kartoffelsalat."
Jeg vil sætte pris på, du ikke nævner timerne til nogen.
Du ved det nok ikke,
men jeg er en fremtrædende person i Hitlerforskningen i Nordamerika.
Jeg hedder J.A.K. Gladney.
Jeg underviser i avanceret nazisme på College-on-the-Hill.
Så du må forstå,
at det er meget pinligt for mig, at jeg ikke taler tysk.
Måske forklarer det de mørke briller, men…
…bedst ikke at analysere det.
Som du nok kan se,
sker der noget mellem min bagtunge og min gane.
Jeg kræver jo af mine studerende, at de tager mindst et år tysk.
Det presserende er Hitlerkonferencen.
Den kommer til College-on-the-Hill næste forår,
og forskere fra hele Tyskland vil deltage.
Tror du, du kan lære mig det grundlæggende inden da?
Jeg kan lære dig at sejle.
Kleenex Softique, din varevogn blokerer indgangen.
Det er spændende.
Det har vi i New York.
Duften af nybagt brød
kombineret med synet af en blodplettet mand,
der banker løs på strimler af fersk kalvekød, virker spændende.
Murray Suskind, min kone, Babette.
Murray kom til colleget i år fra New York. Hans specialitet er levende ikoner.
Du har en imponerende mand, fru Gladney.
Ingen på noget universitet i det her land kan udtale et ord om Hitler
uden et nik i J.A.K.s retning, bogstaveligt eller metaforisk.
-Jack i det virkelige liv. -Hitler er nu Gladneys Hitler.
Jeg beundrer, hvad du har gjort. Jeg vil gøre det med Elvis.
-Det er mit. -Skidt er skidt.
Hvem er de børn? Jeres?
Der er naturligvis Denise…
"Varm" og "kold" er ord. Vi må bruge ord…
-Vi mangler Glass Plus. -Vi kan ikke bare stønne.
Det er Heinrich…
…der er flere døde i dag…
-Steffie… -Vi må koge vandet…
…min fra kone et og tre.
-Denise… -På Neptun regner det diamanter.
…Babette er fra mand to.
Wilder er vores. Vi er hinandens fjerde.
Franskmænd spiser kirtler.
Familien er arnestedet for verdens misformation.
Der må være noget ved familielivet, der skaber faktuelle fejl.
Kendsgerninger truer vores lykke og sikkerhed.
Det er for stor nærhed, eksistensens støj og varme.
Tegrin. Denorex. Selsun Blue.
-Din kones hår er et levende vidunder. -Ja.
-Hun har vigtigt hår. -Jeg ved, hvad du mener.
-Gid du værdsætter hende. -Absolut.
-Sådan en kvinde er unik. -Det ved jeg.
Det giver laboratoriedyr kræft, bare så du ved det.
Du sagde, jeg skulle tygge sukkerfrit tyggegummi.
Der var ingen advarsel dengang.
Nu er der en, så du nok har set den.
Jeg tygger tyggegummi med sukker og kunstigt farvestof
eller uden sukker, der er skadeligt for rotter.
-Drop tyggegummi. Har du overvejet det? -Denise.
Steffie.
-Det er tyggegummi eller smøger. -Og begge dele?
Det er det, du vil, ikke?
-Vi gør i sidste ende, som vi vil. -Medmindre vi ikke må af andre grunde.
Du gør et nummer ud af ingenting.
Du har nok ret. Pyt. Bare en advarsel på pakken.
-Bare rotter. -Bare værdiløse gnavere.
Jeg tror på, hun kun tygger to stykker dagligt,
sådan som hun glemmer.
Hvad glemmer jeg?
Det er okay. Glem det.
Hvad glemmer jeg?
Sunny Delight.
-Leon! Persille. -79!
Lad mig hjælpe dig op.
Cheerios på gulvet i gang 6.
Undskyld, gang 4.
Du stjal min solskærm.
Hov, giv mig…
Undskyld. Lucky Charms.
Sig undskyld til Denise.
-Senere. Mind mig om det. -Hun er en skøn pige.
Hun vil være din storesøster. Og din ven, hvis du giver lov.
Jeg ved ikke det med "ven". Hun er lidt skrap.
Du undskylder, men du giver hende også bogen tilbage.
Det er et lægetidsskrift. Hun læser det konstant.
-I det mindste læser hun. -Om lægemidler.
-Ved du hvorfor? -Hvorfor?
Hun prøver at finde bivirkningerne ved det, som Babette tager.
Hvad tager Baba?
Spørg ikke mig, spørg Denise.
-Hvordan ved du, hun tager noget? -Spørg Denise.
-Hvorfor ikke Baba? -Spørg Baba.
Ja, jeg glemmer ting, men anede ikke, det var så tydeligt.
-Det er det ikke. Jeg glemmer, hvem jeg ringer til.
-Jeg glemmer, hvad jeg skal købe ind. -Vi glemmer alle.
Jeg kan kalde Steffie for "Denise". Jeg glemmer, hvor bilen er parkeret.
Jeg tror ikke på pigerne. Det kan ikke være tyggegummiet.
Det er for langt ude.
-Måske er det noget andet. -Hvad mener du?
Måske tager du andet end tyggegummi.
-Hvor fik du den idé fra? -Fra Steffie.
-Hvor fik Steffie den fra? -Denise.
Hvad siger Denise gennem Steffie, at jeg tager?
Jeg ville spørge dig først. Vi fortæller hinanden alt.
Jeg tager ikke noget, der kan svække min hukommelse.
Det her er dage, jeg vil huske.
Alle glemmer ting. Der sker jo så meget.
Mit liv er enten/eller.
Jeg tygger almindeligt eller sukkerfrit tyggegummi.
Jeg tygger eller ryger. Jeg ryger eller tager på.
Jeg tager på eller løber op ad stadiontrapperne.
Det lyder som et kedeligt liv.
Jeg håber, det varer evigt.
-Er du begyndt at drikke kaffe? -Nej.
Baba drikker en kop efter sin undervisning.
Den er krævende. Kaffe får hende til at slappe af.
Derfor er det farligt.
Hvorfor er det farligt?
Alt afslappende er farligt.
Hvad skal vi gøre med Baba? Hun kan intet huske med de piller.
-Vi ved ikke, om hun tager noget. -Jeg så det tomme glas i affaldsposen.
-Var det hendes? -Jeg så hende smide det ud.
Navnet stod på.
-Dylar. -Dylar?
"En hver tredje dag,"
hvilket lyder, som om det er farligt eller vanedannende.
-Hvad siger din bog om Dylar? -Det er præcis det.
Der står intet. Jeg har brugt timer.
Der er fire indekser.
Det må være nyt eller kendt under et andet navn.
-Skal jeg se efter? -Jeg har kigget.
Kan vi få fat i en pille, kan du få den analyseret.
Jeg vil ikke gøre for meget ud af det.
-Vi kan ringe til lægen? -Alle tager medicin.
-Alle glemmer af og til. -Ikke som min mor.
-Jeg glemmer hele tiden. -Hvad tager du?
Piller for blodtryk, stresspiller, allergipiller…
Øjendråber, aspirin.
Jeg kiggede i medicinskabet efter et nyt glas.
-Og ingen Dylar? -Nej.
Hun tager dem ikke mere.
Hvorfor tror du ikke, at noget kan være galt?
Vi må have lov til at have hemmeligheder.
Hun gemmer bøger om okkultisme på loftet.
Jeg fandt dem.
Jeg tror ikke, hun havde sin undervisning her til aften.
-Hvorfor siger du det? -Hun kørte til højre ved stopskiltet.
-Måske tog hun turistruten. -Den er også til venstre.
Kom. Optagelser af et flystyrt.
…en manøvre, de kalder et omvendt cubansk ottetal…
Et øvelsesfly under en opvisning i New Zealand.
De viser det igen.
…der ikke var plads til.
Flyet styrtede ned på en mark ved Ball-virksomheden…
Ingen af de tusindvis af tilskuere havde adgang til området…
-Lad os se en sitcom. -Nej!
…F-86 kom rundt, men ikke langt eller hurtigt nok.
Baba?
Det var som at falde igennem sig selv.
Som en overrumplende dukkert.
Nogen var her hos os. Noget.
Det er naturligt.
Det er normalt, at pæne, velmenende mennesker
fængsles af katastrofer på tv.
Vi lider af hjernefading.
Vi har brug for en katastrofe for at bryde bombardementet af information.
Konstant. Ord, billeder, tal, facts…
Kun den får opmærksomhed.
Vi ønsker dem. Vi behøver dem.
Her tænker vi på Californien.
Mudderskred, skovbrande…
Hvis jeg kom med en pille…
En pille? Altså en pille?
Ja, en pille.
-Kan du så analysere den? -Jack.
-Hvorfor mig? -Du er genial.
Det er vi alle. Sådan fungerer det her.
Vi kalder hinanden geniale.
-Vi kalder Alfonse genial. -Californien fortjener det.
Californierne opfandt begrebet livsstil. Det retfærdiggør deres undergang.
-Jack… -Ingen kalder mig genial.
De kalder mig kløgtig. De siger, jeg har fat i noget stort…
Du siger, at fascinationen af tv-katastrofer er universel.
-Hvor er pillen? -Jeg må finde den.
…er det godt eller dårligt, at min erfaring er udbredt?
-Dårligt. -Og tandbørstning med fingeren?
Jeg behøver hjælp til at oprette en Elvis Presley-magtbase på instituttet.
Hvad siger Alfonse?
Det ser ud til, at Cotsakis har førsteretten.
Cotsakis var i Memphis, da Kongen døde. Han interviewede omgangskredsen…
-Har du skidt i en wc-kumme uden sæde? -Et stort, stinkende herretoilet…
For Cotsakis er Elvis bare Elvis. Men for mig er Elvis min Hitler.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Kunne du kigge forbi under min forelæsning
og give foretagendet betydning?
Din prestige, din fysiske tilstedeværelse ville betyde meget.
Jeg er også syg med at tisse i sneen.
Det underviser vi ikke i. Kummer uden sæder, urinering i håndvaske,
offentlige toiletters kultur. Jeg har pisset i håndvaske i USA.
Jeg har krydset grænsen for at pisse i vaske i Manitob og Alberta.
Har en kvinde pillet hudflager af din ryg efter et par dage på stranden?
Cocoa Beach, Florida. Fantastisk.
En kæmpe oplevelse.
-Var hun nøgen? -Til livet.
Fra hvilken ende?
GIFTIGE KEMIKALIER
BRANDFARE - RYGNING FORBUDT
Vidste hans mor,
at Elvis ville dø ung?
Hun talte om snigmordere.
Hun talte om "livet".
Livet for en stjerne af den type og format.
Er livet ikke indrettet på at fælde dig tidligt?
Det er pointen, ikke sandt?
Der er regler, retningslinjer.
Der er noget ved mødre.
Mødre ved noget.
Talemåden er sandt.
Hitler tilbad sin mor.
Han overlevede som det første af Klaras børn den spæde barndom.
Elvis og Gladys elskede at putte og kæle.
De sov i samme seng indtil hans fysiske modenhed.
De talte babysprog sammen.
Hitler var et dovent barn.
Hans karakterer var elendige.
Gladys bekymrede sig for hans søvngængeri.
Hun langede ud efter alle børn, der mobbede ham.
Gladys fulgte Elvis til og fra skole hver dag.
-Hun forsvarede ham i gadeslagsmål. -Men Klara elskede ham.
Forkælede ham.
Gav ham al den opmærksomhed, han ikke fik af sin far.
Elvis betroede sig til Gladys. Hans kærester mødte hende.
Hitler skrev et digt til sin mor.
Han gik til klaver og tegnede museer og villaer.
Da Elvis kom i hæren, blev Gladys syg og deprimeret.
Hitler var, hvad man kalder en mors dreng.
Elvis havde svært ved at slippe Gladys af syne.
Da hendes tilstand blev værre, sov han på hospitalet.
Da hans mor blev alvorligt syg,
sov Hitler i køkkenet for at være tæt på hende.
-Elvis var sønderknust, da Gladys døde. -Han lavede mad og gjorde rent, græd.
-Kærtegnede hende i kisten. -Led af depression og selvmedlidenhed.
Han talte deres babysprog.
Resten af Hitlers liv kunne han ikke tåle…
…Gladys død ændrede…
…døde nær et juletræ.
…Kongens verdenssyn.
Elvis trak sig senere tilbage…
…og påbegyndte…
…sin egen dødsproces.
Hitler havde et portræt af sin mor i lejligheden i Obersalzberg.
Han begyndte at høre en summen i venstre øre.
Elvis opfyldte kontraktens betingelser.
Umådeholdenhed,
forfald, selvdestruktiv og grotesk adfærd.
-En fysisk oppustethed… -Skiderik.
…og en række skader på hjernen, selvpåførte.
Hans legendariske status er sikker.
Han købte sig fri af skeptikere ved at dø tidligt, unødvendigt.
Ingen kunne afvise ham nu.
Hans mor så det hele på en nittentommer skærm
år før sin egen død.
Forestil jer Hitler
nær enden
i sin Führerbunker under den brændende by.
Han så tilbage på magtens første dage, da masserne kom.
Flokke af mennesker overrendte pladsen
og sang patriotiske sange,
malede hagekors på murene, på flankerne af husdyr.
Masserne kom til hans bjergvilla.
Masserne kom for at høre ham tale.
Erotisk ladede folkemængder, som han tidligere kaldte sin eneste brud.
Masserne kom for at blive hypnotiserede af stemmen,
partisangene og fakkeltogene. Men vent!
Det virker bekendt.
Almindeligt.
Masserne kommer, gejles op,
maser og skubber og er klar til at lade sig rive med. Velkendt, ikke?
Vi kender det alle.
Vi har været med i de masser.
Men der må have været noget anderledes ved de masser. Hvad var det?
Lad mig hviske det grusomme ord
fra oldengelsk,
fra oldgermansk,
fra oldnordisk.
Død.
Masserne var samlet i dødens navn.
De var der for at overvære en hyldest til de døde.
Ikke fortidens døde.
Fremtidens døde.
De levende døde iblandt os.
Processioner, sange, taler, dialoger med de døde,
fremsigelse af de dødes navne.
De var der for at se ligbål og flammende hjul,
tusindvis af flag sænket til hilsen,
tusindvis af uniformerede sørgende.
Der var rækker og geledder, kunstfærdige kulisser,
blodbannere og sorte gallauniformer.
Masserne kom for at danne et skjold mod deres egen død.
At blive en masse holder døden væk.
Bryder man ud, risikerer man at dø som en enkeltperson
og møder døden alene.
Det var grunden til, at masserne kom.
For at blive en folkemasse.
LUFTBÅREN TOKSISK HÆNDELSE
Må dagene være formålsløse.
Lad årstiderne skifte.
Fremskynd ikke en plans gennemførelse.
Hvad ser du derude?
I radioen talte de om en afsporet tankbil, men det tror jeg ikke.
Den blev kørt ind i, og noget slog hul i den.
-Der er røg, men jeg kan ikke lide synet. -Hvordan ser det ud?
-Er der brandbiler? -De er overalt.
Men de kommer ikke for tæt på.
Det må være ret giftigt eller ret sprængfarligt.
Det holder sig væk.
-Hvorfor? -Det ved jeg bare.
Men du bør ikke stå på afsatser. Det gør Baba bekymret.
Du tror, at så føler jeg skyld og lader være.
Men siger du, det bekymrer dig, gør jeg det konstant.
Luk vinduet.
-Har du lavet lektier? -Kan du se røgfanen fra loftet?
-Det er det ikke. -Skal vi afsted?
-Nej da. -Hvordan ved du det?
Det ved jeg bare.
Hvad med lækagen på skolen,
-da vi måtte evakueres? -Det var indenfor.
De bruger løvblæsere til at puste stads på.
Hvad for stads?
Det ved jeg ikke. Noget, der gør det ufarligt.
Det forklarer ikke, hvad de laver.
De indkredser det. Hvornår spiser vi?
Breder det sig, når det os med eller uden vind.
-Nej. -Hvordan ved du det?
Sådan er det bare.
Radioen kalder det en røgfane, men det er det ikke.
-Det siger far. -Hvad er det?
En formløs, voksende tingest. En mørk, sort levende tingest af røg.
Hvorfor røgfane?
-Sendetid er kostbar… -Hvad er det for et kemikalie?
Nyodene Derivative eller Nyodene D.
Vi så en film i skolen om giftigt affald.
-Hvad gør det? -Videooptagelsen af rotter?
Usikkert, hvad mennesker angår. Rotterne fik akutte knuder.
Det sagde de i filmen. Hvad siger radioen?
Hudirritation og svedige håndflader.
-Svedige håndflader på rotter? -I radioen.
Nu siger de kvalme, opkast, åndenød.
-Radioen? Filmen? -Begge.
-Det kommer ikke her. -Hvordan ved du det?
Det gør det ikke. Det er vindstille i dag.
Og vind på denne tid af året blæser den vej.
-Hvis det blæser denne vej? -Nej.
-Måske denne ene gang? -Hvorfor?
-De har lukket dele af motorvejen. -Selvfølgelig.
-Hvorfor? -Hvorfor det?
Det er en fornuftig forholdsregel.
-Det letter trafikken… -Vent, Helen. Jack er her.
Stover-parret siger, udslippet var på 160.000 liter.
Deres piger har svedige håndflader.
-De har rettet det. De bør kaste op. -Har de kvalme?
Okay. Tak, Helen.
Vi tales ved. De har talt direkte med vejrtjenesten uden for Glassboro.
De kalder det ikke en røgfane mere.
Hvad kalder de det?
En sort bølgende sky.
Det er mere præcist. De begynder at indkredse det. Det er godt.
De forventer, at en slags luftmasse kan komme ned fra Canada.
Der kommer altid luftmasser ned fra Canada.
Det passer. Det er ikke nyt.
Canada ligger mod nord, så blæses den bølgende sky sydpå,
vil den ikke ramme os. Hvornår spiser vi?
Måske bør vi bekymre os mere om skyen.
-Vi vil ikke skræmme børnene… -Der sker ikke noget.
Vi ved, der ikke sker noget, men vi bør måske alligevel tænke på det.
Hvornår ved vi, om det er virkeligt?
Det sker for folk, der bor på udsatte steder.
Samfundet er desværre sådant indrettet, at det er de fattige og uuddannede,
der lider mest under naturlige og menneskeskabte katastrofer.
Det er trist.
Har du nogensinde set en universitetslærer ro ned ad sin gade
i en tv-oversvømmelse?
-Hvorfor spise så tidligt? -Jeg fik ikke frokost.
-Stegt kylling med chili? -Fremragende.
-Hvor er Wilder? -Ingen anelse.
-Jeg har strøget din kappe. -Tak.
-Har du betalt telefonregning? -Den er væk.
Jeg har betalt gas og el.
Lad os tænke på skyen lidt. Hvad, hvis den er farlig?
Alt i tankvogne er farligt. Men virkningerne er langsigtede.
-Så vi dør senere? -Vi dør ikke af det her.
Vi skal bare holde os væk.
Lad os have det i baghovedet.
Her er Wilder.
-Baba laver stegt kylling med chili. -De kalder det en sort bølgende sky.
-Som Stover-parret sagde. Godt. -Hvorfor det?
De begynder at forstå situationen.
Hjælper du til?
Okay.
Den hænger stadig derude.
Den har vist slået rødder.
-Wilder må ikke røre isoleringen. -Så den kommer ikke vores vej?
Du ved noget, jeg ikke ved.
Tror du det eller ej?
Siger jeg, den ikke kommer denne vej, angriber du mig med data.
-Kom her. -Hvad sagde de?
Den forårsager ikke kvalme, opkast og åndenød, som de sagde før.
-Hvad forårsager den så? -Hjertebanken og deja-vu.
Deja-vu? Hold op.
Den påvirker den falske del af hjernen.
-Ævl. -Det er ikke alt.
De siger ikke mere en sort bølgende sky.
-Hvad siger de? -Luftbåren giftig hændelse.
Navne er ligegyldige. Det vigtige er placeringen.
-Den er der. Vi er her. Wilder! -En stor luftmasse kommer ned fra Canada.
-Vi vidste det. -Det kan være vigtigt.
Måske er det, måske ikke. Det er uvist.
Vejret er ved at slå om.
Spiser vi ikke lidt tidligt?
Hvad er "tidligt"?
-Fordi det skal overstås? -Hvorfor dog det?
-Hvis der nu sker noget. -Hvad?
Det er lækkert, Baba. Du spiser ikke, skat.
-Denise, er du okay? -Hun viser forældede symptomer.
Steffie, vil du…
-Baba, rækker du mig majsen? -Ja.
Mange tak.
-Har du det bedre? -De peberfrugter smager skønt…
-Det kom fra brandstationen. -Hvad er der til dessert?
Sky af farlige kemikalier.
Evakuer alle boliger.
Sky af farlige kemikalier.
Evakuer…
Vi skal evakueres.
Var det et forslag eller mere en ordre?
En brandchefs bil…
Med andre ord fik du ikke mulighed for at notere dig intonationens nuancer.
-Grundet sirenerne. -Stemmen sagde:
"Evakuer alle boliger. Sky af farlige kemikalier."
"Sky af farlige kemikalier."
Det er okay.
Jack, lad det stå!
Har nogen set min elefanthue?
-Jeg kunne ikke finde elefanthuen. -Hvad gør den godt?
Den tager man med i den her slags ting.
-Folk spilder mængder af bevægelse. -Vi behøver nok ikke planten.
-Er alle her? -Ja.
Alle er allerede kørt.
Vi er forsinkede.
Blacksmith-beboere tager parkalléen til den fjerde servicestation
og finder restauranten Kung Fu Palace.
Er det den med åkandedamme og levende hjorte?
Præcis.
-Hvor tager vi hen? -De siger til.
-Kan vi spille mit mix? -Senere, skat.
-Var det en mild eller hård vinter? -I forhold til hvad?
Kommer I vestfra,
-kør… -Det er os.
…mod spejderlejren kaldet Camp Daffodil, hvor Røde Kors-frivillige
-skænker juice og kaffe. -Vi har en plan.
Det er hovedvej 10 efter Inersons Ford-udsalg.
Pis.
…mellem amtsgrænsen og motorvej 5.
Vi anmoder om, at I holder jer inden for jeres udpegede område.
Hele idéen med Albert Einstein…
Det letter nok, når det bliver til fire vejbaner.
Man står ikke på solen.
Han sagde: "Hvis".
De ser ikke bange ud i den bil.
De griner.
De griner ikke.
-Hvor? -I den derovre.
-De ser fortvivlede ud. -Hvad betyder det, hvad andre laver?
-Jeg vil vide, hvor bange jeg skal være. -Det ved vi ikke endnu.
-Det gør mig mere bange. -Vær ikke bange.
-Ingen kører i den anden retning. -Politiet blokerer.
Hvor er politiet? Har de forladt os?
De er et sted.
Hvorfor køber de ind under en luftbåren hændelse?
Der er udsalg.
-Måske ved de noget, vi ikke ved. -Måske er der ingen udvej.
-Måske regner det med Nyodene D. -Er det muligt?
Folk inden døre bedes om at blive inden døre.
-Hvorfor siger de det? -Vi skulle jo køre.
…bliv der.
Er I allerede på farten, så find øjeblikkeligt ly.
Er I inden døre, så bliv inden døre.
Er I ikke, henstiller myndighederne, at I hurtigt kommer inden døre.
De overhaler os, far.
Det er teknisk set ulovligt…
Baba lavede stegt kylling med chili. Det er fars livret.
Far sagde, røgfanen ikke kom denne vej. Men det var en luftbåren toksisk hændelse.
Vi pakkede. Vi løb hen til bilen og forstod, vi kom sent til evakuering.
Skete alt det?
Regn fossede ned på vores stationcars tag.
Vi sad i kø, efter vi forlod det pæne nabolag.
Far ledte efter oplysninger i radioen.
Kødannelsen på motorvejen lignede oplyste dominobrikker.
Vi kørte forbi fortvivlede mennesker.
Der dannede sig et ordløst bånd med vores rejsefæller.
Og så et sammenstød.
En bil væltede på vejen.
-Folk løb hen for at hjælpe. -Stakkels mennesker.
Vi blev vinket videre og så på med medfølelse og ærefrygt.
Hvad var det?
Kør nu bare bilen.
Din hals trak sig sammen. Du slugte noget.
Bare en pastil. Hold øjnene på vejen.
Tager du en pastil i munden og sluger den uden at sutte?
Sluger den? Jeg har den stadig i munden.
Jeg så, du slugte noget.
Det var bare spyt. Jeg skulle af med det.
Gider du godt bare køre?
-Situationen er ret skør. -Det tror jeg på.
Vi har at gøre med et meget farligt kemikalie.
Det kan påvirke mange mennesker.
Hvor mange mennesker er blevet evakueret i Glassboro?
-Vi er ved at løbe tør for benzin. -Ingen anelse.
-Der er altid ekstra. -Hvad?
Sådan er tanken konstrueret.
Kører og kører man, løber man tør.
Man kører ikke for evigt.
-Hvornår stopper man? -Når man ser en benzintank.
Se.
Her er ingen.
Den virker.
Du betalte ikke, far.
-Der var ingen. -Du kunne have lagt penge på disken.
Jeg havde travlt.
-Jeg sender en check. -Ja, men det gør du nok ikke.
Hvad sker der, hvis hunde smittes?
-Ikke noget. -Hvordan ved du det?
-Spørg Jack. -Spørg Heinrich.
Det kan være sandt.
De bruger rotter til at teste, fordi vi får samme sygdomme.
Skader det hunde, ville de ikke bruge dem.
-Hvorfor ikke? -En hund er et pattedyr.
-Som en rotte. -Det er skadedyr.
-En rotte er mest en gnaver. -Og et skadedyr.
-En kakerlak er et skadedyr. -Den er et insekt.
Det ses på antallet af ben.
-Den er også et skadedyr. -Er den…
Familie er arnestedet for verdens misinformation.
…så er det som en kakerlak, skønt de begge er skadedyr.
Da en rotte og et menneske kan få kræft, men ikke en kakerlak.
Hun siger, at to ting, der er pattedyr, har mere til fælles end to skadedyr.
Siger du, en rotte er et skadedyr, en gnaver og også et pattedyr?
Det var fandens.
Man kan se på det og se på det.
-Må jeg se med den? -Også mig.
Hold nu op. I kan deles.
-Det gør vi, jeg kigger først… -Nej. Deles om den.
Velkommen til Camp Daffodil.
Jeg hørte, vi kan tage hjem i morgen tidlig.
Jeg ved ikke, om jeg vil hjem.
Min svigermor bor hos os.
-Det er et åndehul. -Der kan gå to uger.
Regeringen ved mere, end de siger.
-Meldingerne kommer hurtigt ind. -De siger ikke en skid.
En helikopter fløj ind i en toksisk sky og forsvandt.
Det kan betyde mindst syv ting.
-Jeg kan kun se seks, men syv? -Uden at kende de seks, du taler om…
Hundene kommer fra New Mexico.
De kom med faldskærm i et vovet natteudspring.
De er de sande helte.
"Et anerkendt institut har brugt hypnose
til at fremkalde hundredvis af menneskers tidligere livsoplevelser
som pyramidebyggere, udvekslingsstuderende og rumvæsner."
"Alene i det sidste år", erklærer reinkarnationshypnotisør Ling Ti Wan,
"er mange vendt tilbage til tidligere liv…"
Stadset, de sprøjtede på udslippet, var nok soda.
Det var for lidt og for sent.
Mit gæt er, at de sender flyvemaskiner ved daggry
og bombarderer den toksiske sky med mere soda,
hvilket kan opløse den og splitte den i et hav af harmløse skyer.
Soda er det almindelige navn for natriumkarbonat,
som bruges til fremstilling af glas, keramik, vaskemidler og sæbe.
De bruger det også til tvekulsurt natron,
som mange af jer nok har skyllet i jer efter en aften i byen.
Så I spekulerer sikkert over,
hvad er det her Nyodene D, vi hele tiden hører om.
Jeg er glad for, I spurgte.
I pulverform er det farveløst, lugtløst og utroligt farligt.
To tyve er døde. Fire er sårede…
Der er set masser af UFO'er på stedet.
Vidste du, at Ronald Reagan skulle spille med i Casablanca?
-Heinrich er kommet ud af sin skal. -Hvor er han? Jeg har ikke set ham.
Kan du se den gruppe? Rejs dig ikke op. Han er i midten.
Han fortæller, hvad han ved om den toksiske hændelse.
-Hvad ved han? -Åbenbart ret meget.
Han har ikke fortalt os det.
Han anså det nok for spild at være charmerede foran sin familie.
Vi er ikke den rigtige udfordring.
Bør du ikke gå derhen og vise ham, at hans far er der?
-Han bliver bare oprevet. -Skal jeg gå?
-Han tror, jeg sendte dig. -Er det så slemt?
-Bare en pastil? -Hvad?
-Bare spyt, du ville af med? -Det var en pastil.
-Giv mig en. -Det var den sidste.
-Hvilken smag? Tjept. -Kirsebær.
Meddelelse.
Har I været udsat for den luftbårne toksiske hændelse
i mere end ti sekunder,
-så gå foran… -Hørte du ikke, hvad stemmen sagde?
-Noget om at være udsat. -Nemlig.
-Hvad har det med os at gøre? -Ikke os. Dig.
Hvorfor mig?
Var det ikke dig, der gik ud og tankede op?
Den luftbårne hændelse var ikke over os.
Den var foran os.
Du kom tilbage i bilen, og der var alle de lys.
-Smukt. -Ja.
Så da jeg steg ud, kan skyen have været så tæt på,
at den regnede på mig?
Det var ikke din skyld, men du var midt i den i to et halvt minut.
-Hvor længe var du ude? -Denise siger to et halvt minut.
Er det lang eller kort tid?
Har hud eller kropsåbninger været i kontakt med udslippet,
har vi et problem. Nyodene D…
Tillykke.
…en ny slags toksisk affald. Hypermoderne.
En minimal brøkdel kan sende en rotte i døden.
Hvad med dem i bilen?
Jeg åbnede døren for at stige ud og ind.
For dem er risikoen minimal.
Det er de to et halvt minut midt i, der gør mig utilpas.
-Hvad betyder SIMUVAC? -Simuleret evakuering.
-Et nyt statsligt program uden midler. -Det er ikke en simulering.
-Men virkeligt. -Ja.
-Vi tænkte, vi kunne bruge det som model. -Siger du, I bruger…
…en virkelig hændelse til en simuleringsøvelse?
-Ja, vi greb straks chancen. -Hvordan går det?
Ikke så glat, som vi håbede.
Vi har ikke ofre anbragt, som vi ønsker i en virkelig simulering.
Men i aften er alt jo virkeligt.
Hvad med computerne?
Sender I rigtige data gennem systemet eller øvelsesstads?
Vent og se.
-Jeg var udenfor i to et halvt minut. -Hun var kun udsat for held.
Hvor mange sekunder er det?
Jeg får tal i parenteser med blinkende stjerner.
Hvad betyder det?
-Skal jeg dø? -Ikke som sådan.
-Hvad mener du? -Ikke præcist.
Hvordan præcist?
Det er et spørgsmål om år.
Vi ved mere om 15 år. I mellemtiden har vi et problem.
Hvad ved vi om 15 år?
Er du stadig i live, vil vi vide meget mere end i dag.
Nyodene D har en levetid på 30 år, så du har klaret dig halvvejs.
For at overleve substansen skal jeg nå halvfjerdserne?
Jeg ville ikke bekymre mig om, hvad jeg ikke kan se eller føle.
Jeg ville komme videre i livet. Blive gift, slå mig ned, få børn.
Du kan sagtens gøre de ting med den viden, vi har.
-Men du sagde, vi havde et problem. -Computeren sagde det.
Computeren er ikke en simulering til trods for dit armbind. Den er virkelig.
Den er virkelig.
Tak.
Murray!
-Du er her. -Jack.
Hej.
Alle hvide har en Elvis-favoritsang.
-Jeg troede, du skulle til New York. -Jeg blev for at se film om bilulykker.
Jeg hørte rygter om letlevende damer og ville undersøge det.
En af dem har velcrobånd i skridtet.
-Hvad mon hun mener? -De har vist ikke travlt.
Den her katastrofe fører ikke til seksuel løssluppenhed.
Et par fyre lusker måske ud, men der bliver ikke et orgie i aften.
-Er der deja-vu-oplevelser i jeres gruppe? -Nej.
Er der deja-vu-oplevelser i jeres gruppe?
Hvorfor tror vi, at ting er sket før?
Det er enkelt. De skete i vores tanker som visioner af fremtiden.
Det er overnaturligt stads.
Når vi dør, siger vi måske allerførst:
"Jeg kender den her følelse. Jeg har været her."
Hvordan går det?
Jeg er døende.
Jeg var udsat for den toksiske sky i to et halvt minut.
Selv om det ikke dræber mig direkte, vil det overleve i min krop.
Jeg kan dø i et flystyrt,
og Nyodene D stortrives, mens mine jordiske rester bisættes.
Ifølge en computer.
Det gør mig ondt, min ven.
Men computere laver fejl.
Statiske tæpper kan skabe fejl.
Det var i barakken. Der var ingen tæpper.
Fnug. Hår i kredsløbene. Der er altid fejl.
Sig det ikke til Babette.
-Hun bliver knust. -Selvfølgelig.
Jeg tror faktisk, at jeg af og til ser det komme.
Om natten.
Jeg har altid frygtet det. Nu er det her.
Alle ved, vi ikke kan flygte fra døden.
Hvordan tackler vi den chokerende viden?
Vi undertrykker og tilslører. Men det kan du ikke.
Gid jeg kunne gøre noget og få bugt med problemet.
Du troede, Hitler ville beskytte dig. Han er større end livet.
Hitler er større end døden. Det er jeg klar over.
Er du? Gid jeg var.
Det er indlysende.
Den overvældende rædsel giver ikke plads til din egen død.
Dit foretagende var dristigt. Dristigt, men dumt.
Gid jeg kunne glemme mig selv.
Tag den. Jeg har en til derhjemme i skuffen under kogepladen.
Tag den i hånden.
Den er ladt.
Den er lille, men skyder med ægte patroner.
Det er en 25-kaliber Zumwalt automatpistol. Tysk. Lige din stil.
Nej tak.
Jeg tror, at der er to slags mennesker i verden.
Mordere og ofre.
Vi har ikke raseriet i os til at dræbe.
Men tænk lige, hvor spændende det må være at dræbe en person.
Dør han, gør du ikke.
At dræbe betyder at opnå livskredit. Hvem ved?
Måske er vold en form for genfødsel.
Og måske kan man slå døden ihjel.
De stak af, for de vidste ikke, hvad de skulle gøre.
Byfolkene blev bange.
Skyen indgød dem respekt. Den hang smuk over dem…
Nyodene-hundene er her for at blive
Regeringen ved mere End de siger
UFO-observationer i Farmington
Udplyndringer overalt
Tre levende hjorte Fra Kung Fu Palace er døde
De smukke skyer Er ikke, hvad de ser ud til
Se mænd i mylexdragter
De afbrænder og udplyndrer
Der er ingen forskel På blå og rød
Skyen kommer efter os alle
Giftskyen! Giftskyen er overalt!
Jack! Vågn op, vi skal afsted!
Gå til jeres biler!
-Mor! -Fem minutter til.
Nej!
Hvorfor siger hun alting to gange? Vi hørte det.
Hun elsker at høre sig selv.
Giftskyen nærmer sig!
Giftsky!
Tildæk ansigtet, og bær masker.
Pas på!
Stop!
-Jack! -Far!
-Steffie, du tabte Bun Bun. -Hvad?
-Min kanin! Baba, jeg tabte Bun Bun. -Jack!
Jack!
Steffie tabte Bun Bun!
Jack!
Få fat i Steffies kanin!
-Hun tabte sin kanin. -Den er derovre!
Nøglerne! Jeg skal bruge nøglerne, Jack!
Tak.
VÅBENKONTROL ER TANKEKONTROL
Jeg har den.
-Jack! -Det er den forkerte vej!
Hvad laver du?
Jeg tror, landroveren ved, hvordan man overlever.
Åh gud!
-Okay! -Det er ikke en vej.
Ned med dig.
Forlygter klokken ni.
Jeg har ham.
Åh gud.
Lysene kommer ikke tættere.
Nu er de derovre.
De er bag os nu.
Gør det.
-Klokken 14. -Det er ret godt.
-Vi er i vandet, far. -Det kan jeg se.
Far, sluk for motoren.
-Har får øjenvipper? -Spørg din far.
-Vi flyder sidelæns. -Far, har får øjenvipper?
Gider nogen lægge mærke til, hvad der faktisk sker her?
Far vil have ros, fordi han krydser bækken.
Jeg vil ikke have ros. Glem det. Snak I bare videre.
-Hvad, hvis der er et vandfald? -Er der et vandfald?
Tænd igen.
Speederen i bund.
Igen.
Er det noget, der kan slå ihjel,
hvis man er tæt på, eller give irritation?
Tak.
…har en indbygget appetit på de særlige toksiske stoffer i Nyodene D.
Skyen driver fortsat vestpå,
mens indbyggere nu bedes om at tage til Iron City,
hvor lokale forretninger er åbne
for at give ly til de evakuerede, som er fordrevet fra deres hjem.
To mænd fra sporskifteterrænet er døde med syrespor på deres mylexdragter.
Hør efter, alle sammen! Ti stille!
Ingen må forlade bygningen!
Kommer nogen hen og spørger: "Må jeg tage afsted?",
siger jeg det samme som nu.
Ingen må forlade bygningen.
-Hvordan har Babette det? -Jeg kan ikke lide det sidste rygte.
Fortæl.
De sænker teknikerne ned fra militærhelikoptere,
der skal anbringe mikroorganismer midt i den toksiske sky.
-Hvorfor kan du ikke lide det? -Aner det ikke.
Videnskabeligt fremskridt gør mig bange.
Intet på nettet. Ikke et ord, ikke et billede.
På Glassboro-kanalen får vi 52 ord.
Ingen filmoptagelser.
Ingen direkte reportager.
Sker det så tit, at alle er ligeglade?
-Vi var dødsensbange. -Det er vi stadig.
Vi forlod vores hjem.
Kørte gennem en regnstorm. Vi så dødens spøgelse.
Dødsskibet, da det sejlede henover himlen.
Siger de, det var ubetydeligt?
Tror de, det bare er tv? Ved de ikke, at det er virkeligt?
Burde gaderne ikke være fyldt med kameraer og journalister?
Burde vi ikke råbe til dem: "Lad os være. Vi har været nok igennem."
Har vi ikke ret til at foragte deres idiotiske spørgsmål?
Se på os her.
Vi er i karantæne.
Vi er som spedalske i middelalderen.
Det er vi!
Alt, vi elskede og arbejdede for, er alvorligt truet.
Der har ikke været store tab af menneskeliv,
men fortjener vores lidelser ikke opmærksomhed?
-Vores skræk. -Ja!
Er frygt ikke nyheder?
Vi betyder noget! Nemlig!
Jeg har set det før.
Set hvad før?
Du stod der, jeg stod her.
Dine træk helt klare og tydelige.
Det er sket før. De pibende rør.
Bittesmå hår, der stritter i dine porer, det samme udtryk i ansigtet.
Hvilket udtryk?
Plaget.
Askegråt.
Fortabt.
Der gik ni dage, før de sagde, vi kunne tage hjem.
Velkommen igen, kunder.
Det er betryggende, supermarkedet ikke har ændret sig siden hændelsen.
Supermarkedet er faktisk blevet bedre.
Mellem det uindpakkede kød og det nybagte brød
er det som en persisk basar.
Alt er fint og vil forblive fint, så længe supermarkedet holder stand.
Ved du, tibetanerne tror på en overgangstilstand
mellem død og genfødsel?
Det tænker jeg på, når jeg er her.
Supermarkedet er et ventested. Det genoplader os spirituelt.
Det er en portal.
Se, hvor strålende.
Se alle de overnaturlige data, bølger og stråling.
Alle bogstaver og tal er her, alle spektrets farver,
alle stemmer og lyde, alle kodeord og ceremonielle sætninger.
Vi skal blot dechifrere det.
Jøsses!
-Hvordan har din dejlige kvinde det? -Hun har ændret sig siden hændelsen.
-Vi oplevede et kollektivt traume. -Hun har joggingtøj på hele tiden.
Hun stirrer ud ad vinduet og græder uden grund.
Hvordan hjælper jeg hende?
-Jeg er jo optaget af Hitler-konferencen. -Og børnene?
De er tilbage i skole.
Steffie har taget beskyttelsesmasken af.
Og du?
Jeg har en ny tid hos lægen i morgen.
-Hvad siger han om din dødsdømte status? -Jeg har intet sagt.
Han har ikke fundet noget galt. Jeg bringer det ikke på bane.
-Jeg lyver for læger hele tiden. -Også mig.
Men hvorfor?
Du ved den der Elvis-kamp, du hjalp mig med?
Jeg ville tragisk nok alligevel have vundet.
-Hvad er der sket? -Min rival Cotsakis
er ikke længere i denne verden.
-Er han… -Død.
Forsvundet i brændingen ud for Malibu. I skoleferien.
Jeg fandt ud af det lige før.
Jeg er ked af at sige det.
Specielt i din tilstand.
Stakkels Cotsakis.
Forsvundet i brændingen?
Den enorme mand?
-Han var stor. -Enormt stor.
-Han må have vejet 130 kg. -Mindst.
Død! Sådan en stor mand.
Det er trist at kende folk, der dør, men hellere dem end os.
At være så enorm og så dø.
Jeg kan se ham tydeligt for mig.
Holder vi op med at benægte døden, kan vi måske stille og roligt dø.
Vi går bare mod skydedørene.
Nu. Cool.
Chips. Cola. Juice.
Nancy? Sanka.
Sanka, Nancy.
Hvad nu, hvis døden blot er lyd?
Man hører den hele tiden. Overalt.
Ensartet, hvid.
Det er underligt.
At vi kan se døden for os.
Se bort fra tidligere meddelelse.
Vent, hvad?
Åh, se.
Hvorfor så mange undersøgelser?
Tidligere var du bange for at vide, om noget var galt.
Det er jeg stadig.
Jeg er glad for, at du endelig tager din status som patient alvorlig.
Min status?
Når folk går ud fra lægen, glemmer de, de er patienter.
Men en læge holder aldrig op med at være læge.
Sådan bør patienter have det.
Jeg kan ikke lide dit kalium.
-Hvad betyder det? -Der er ikke tid til at forklare.
Vi har rigtig og falsk forhøjelse. Du behøver ikke vide mere.
Hvor forhøjet er mit kalium?
Tårnhøjt.
Kan kaliummet være et tegn på en tilstand, der begynder at manifestere sig?
En tilstand, der måske skyldes udsathed
eller ufrivillig udslipsindånding, et stof i luften eller regnen?
Har du været i kontakt med et sådant stof?
Var du udsat for skyen?
Hvorfor? Viser tallene tegn på mulig eksponering?
Har du ikke været udsat, kan de ikke være et tegn.
-Vel? -Så er vi enige.
Og du har ingen grund til at lyve.
Jeg sender dig til Glassboro til flere prøver.
De har et splinternyt sted. Det hedder Autumn Harvest Farms.
Kender du det?
De har funklende nyt udstyr.
Det funkler faktisk.
Bed dem om at få forseglede resultater med tilbage.
Sammen som læge og patient kan vi gøre ting, ingen af os kan gøre alene.
Dr. Lu, har du hørt om Dylar?
-Er det en ø i Den Persiske Golf? -Nej.
Livsvigtige olieterminaler for Vesten.
Noget, man får i tabletform.
Aldrig hørt om det.
Livet vender langsomt tilbage til det normale her
i Blacksmith og omegn. Jeg har hørt, at schæferhunde
kun har fundet et lavt niveau af toksisk materiale i byens udkant.
Men der er ingen fare længere for mennesker eller dyr.
De sidste redningsfolk pakker sammen og tager hundene med sig.
Problemet er hverdagens stråling.
Radio, tv, mikroovn, elledninger uden for døren.
Glem de toksiske skyer. Tænk på de elektriske og magnetiske felter.
Industrien ville bryde sammen, hvis undersøgelsernes resultater blev frigivet.
Taler Wilder mindre nu?
Frigiver de resultaterne, koster det milliarder i retssager.
Er det ikke lidt overdrevet?
Min formulering eller fakta?
-Hvorfor er bjerge nordpå? -Bjerge er altid nordpå.
Fortsæt.
Sneen smelter om foråret og strømmer ned i bassinerne ved byerne,
som altid ligger i den nedre ende af den grund.
-Passer det? -Hvad tror du?
-Det ved jeg ikke. -Unger, hør på mig.
Hold i hånd, når I går over gaden.
Pas på ved svømmebassiner.
Tror I, nogen er kidnapper, passer det sikkert.
Hvor skal du hen?
Jeg har fået et nyt kursus i kirken.
-I hvad? -Mad og drikke.
-Indlysende. -Hvad underviser du?
Er det ikke lidt sent?
Hvad er sent?
Det bliver sent syv gange om ugen. Det er intet særligt.
Jack,
hjælper du mig med lektierne efter maden?
Lektierne var en løgn. Jeg vil vise dig noget.
Dylar.
Der var fire tilbage. Tag en som bevis. Vi behøver fysisk bevis.
-Vi siger intet til Baba. -Okay.
Hun vil sige, hun ikke husker noget.
Jeg går på apoteket i morgen og spørger om Dylar.
-Det har jeg gjort. -Hvornår?
Omkring jul.
-Jeg gik til tre apoteker. -Hvad sagde de?
Aldrig hørt om det. Det står ikke opført nogen steder.
-Vi må ringe til hendes læge. -Jeg ringer i morgen.
Ring nu!
Det er alvorligt. Der er noget galt med hende.
Jeg ringer nu. Derhjemme.
Overrask ham.
Hjemme er der ingen receptionist.
Ring til ham hjemme. Væk ham. Få ham til at sige, hvad vi vil vide.
Jeg ringer til ham hjemme.
Få ham til at sige, hvad vi vil vide.
-Hallo? -Dr. Hookstratten.
Det er Jack Gladney, Du behandler min kone, Babette.
Okay.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg er bekymret for hende.
Og jeg er sikker på, at hendes medicin er problemet.
Hvilket problem?
Hukommelsestab.
Ringer du til mig hjemme for at tale om hukommelsestab?
Gjorde alle det, hvad havde vi så?
Følgerne ville være enorme.
Det sker ofte, hukommelsestabet.
Ofte og vedvarende.
Du ringer til en læge klokken ti om aftenen
og taler om "hukommelsestab".
Hvorfor ikke sige, hun har luft i maven?
Ofte og vedvarende. Det må være medicineringen.
Medicinering?
-Dylar. -Dylar.
-Aldrig hørt om det. En lille hvid tablet.
I et ravgult glas.
I et ravgult…
Du beskriver en tablet som lille og hvid
og forventer, en læge svarer hjemme klokken ti om aftenen.
Hvorfor ikke sige, den er rund? Det er jo afgørende.
Det er et ikke-opført middel.
Jeg har aldrig set det eller ordineret det til din kone.
-Undskyld forstyrrelsen. -Sig, jeg spurgte tre apoteker.
Læger gør mig altid mundlam.
Jeg tager tabletten og får den analyseret af nogen i kemiafdelingen på skolen.
Medmindre du også har gjort det?
Det er ikke en tablet i ordinær forstand.
Præparatet i Dylar er indkapslet i en polymer membran.
Vand fra mavetarmkanalen siver gennem membranen
i en nøje kontrolleret rytme.
Hvad gør vandet?
Det opløser medicineringen i membranen.
Medicinen kommer ud af polymertabletten gennem et enkelt lille hul.
Det tog tid, før jeg så hullet.
Det er laserboret.
Det er ikke blot lille, men forbløffende præcist dimensioneret.
Laser? Polymer?
Jeg er ikke ekspert, Jack, men det er et vidunderligt lille system.
Hvad er grunden til den præcision?
Medicinen frigives i en bestemt rytme over en længere periode.
Systemet er effektivt.
Jeg er imponeret. Forblændet.
Nu må du sige, hvad medicinen er beregnet til.
Hvad er Dylar?
Det ved jeg ikke.
Ja. Du er genial. Det siger alle.
Selvfølgelig, for jeg er jo neurokemiker.
Ingen ved, hvad det er.
Jeg kan kun sige, at stoffet i Dylar er en slags psykofarmaka.
Nok beregnet til at påvirke en fjern del i menneskets cortex.
Gid jeg vidste mere. Men jeg kan sige det her.
-Det er ikke på markedet. -Jeg fandt det i et almindeligt pilleglas.
Det er jeg ligeglad med.
Det er ukendt.
Det er tid til en alvorlig snak. Det ved du godt.
Vi fandt Dylar.
Hvad for noget Dylar?
Hold op. Det var tapet til radiatordækslet.
Hvorfor skulle jeg tape noget fast?
Det sagde Denise, du ville sige.
-Hun har som regel ret. -Fortæl mig om Dylar.
Hvis ikke for min skyld, så for din datter.
Hun er bekymret. Vildt bekymret.
Og du kan ikke undvige.
Du har ryggen mod muren.
Jeg fik en af tabletterne analyseret.
Dylar er næsten lige så sindrig
som mikroorganismerne, der åd den bølgende sky.
Vi ved noget andet, der alvorligt skader din sag.
Vi ved, at Dylar ikke er offentligt tilgængelig.
Som du ved, har jeg ikke temperament til at jagte folk.
Men Denise er anderledes.
Siger du ikke, hvad jeg vil vide, slipper jeg din datter løs.
Hun vil komme efter dig for fulde drøn. Hun vil slå dig lige i gulvet.
Du ved, jeg har ret.
Jeg siger det på min egen måde.
Tag dig god tid.
Vi har hele dagen.
Jeg bliver her, så længe det varer.
Jeg ved ikke, hvornår det begyndte.
Måske for halvandet år siden.
Jeg troede, jeg gennemlevede en fase.
En slags afgørende periode.
"Landmærke" eller "vandskel".
For at finde mig til rette. Midaldrende. Noget i den stil.
Tilstanden ville forsvinde og blive glemt.
-Det skete ikke. -Tilstand?
-Pyt med det. -Jeg har aldrig set dig sådan.
Det er hele pointen med Babette. Hun er den glade person.
Hun bukker ikke under for sortsyn eller selvynk.
-Lad mig tale. -Okay.
Du ved, hvordan jeg er. Alt kan korrigeres.
Med den rette holdning kan man ændre en skadelig tilstand
ved at reducere til bestanddele.
Jeg gik på biblioteker og i boghandlere, så kabel-tv,
lavede lister og diagrammer, talte med en hellig sikh i Iron City.
Jeg studerede okkultisme og gemte bøgerne på loftet,
så du og Denise ikke fandt dem og undrede jer.
Alt det uden min viden?
Hele pointen med Babette er, at hun taler med mig,
afslører sig og betror sig.
Det handler ikke om din skuffelse over min tavshed.
Men om min smerte og forsøg på at få sat punktum.
Okay.
Jeg lavede en masse research, men stod i stampe.
Tilstanden svævede over mit liv.
Den dag i supermarkedet læste jeg en sladderavis på nettet.
Der var en annonce. Pyt med ordlyden.
Man søgte frivillige til hemmelig research.
Jeg svarede på annoncen
og blev interviewet af et lille firma, der forskede i psykobiologi.
Lad os kalde det Gray Research, skønt det ikke er det rigtige navn.
Lad os ringe til min kontakt hr. Gray.
Hr. Gray er en kombination.
Jeg var i kontakt med tre-fire personer i firmaet.
En af de lange, lave, blege murstensbygninger med elektrisk hegn
og lavt buskads.
Jeg så aldrig hovedkontoret. Pyt med hvorfor.
Jeg var igennem en masse prøver.
Følelsesmæssige, psykologiske, motoriske, hjerneaktivitet.
Hr. Gray sagde, der var tre finalister. Jeg var en af dem.
Finalister til hvad?
Vi skulle være forsøgspersoner
i udviklingen af et supereksperimentelt og tophemmeligt lægemiddel. Kodenavn:
Dylar.
Han havde fundet en Dylarreceptor i menneskehjernen
og lagde sidste hånd på selve tabletten.
Jeg havde genfundet håbet efter så lang tid.
Men der var mange farer ved at føre forsøg på mennesker.
Jeg kunne dø. Eller jeg kunne leve, men min hjerne ville dø.
Eller jeg kunne forveksle ord og ting, så hvis nogen sagde "susende kugle",
ville jeg kaste mig ned på gulvet. Men fik det mig til at glemme ting.
Og de lod dig fortsætte som menneskelig forsøgskanin?
Nej.
De sagde, det var for risikabelt. Juridisk, etisk og så videre.
-Det er godt. -Nej.
Jeg nægtede at acceptere det.
Du må prøve at forstå, hvad der så skete.
Skal jeg fortælle historien, får du også det her aspekt,
det beskidte lille hjørne af menneskehjertet.
"Babette afslører og betror sig"?
-Det er pointen med Babette. -Godt.
Jeg vil afsløre og betro mig.
Men du ønsker ikke at vide mere.
Det tror du, men det gør du ikke.
Hr. Gray og jeg traf en privat aftale.
Vi førte eksperimentet på egen hånd.
Jeg ville blive helbredt,
og han hyldet for et vidunderligt medicinsk gennembrud.
Okay.
Det krævede diskretion.
Kun sådan ville hr. Gray lade mig bruge midlet.
Det var sidste udvej, mit sidste håb.
Først tilbød jeg mit sind.
Så tilbød jeg min krop.
Hvordan tilbyder du din krop til en kombination af tre eller flere?
Det er en sammensat person.
Vi koncentrerer os om genitalierne.
Hvor mange taler vi om?
Kun en person.
En nøgleperson, projektlederen.
Så vi refererer ikke længere til hr. Gray som en kombination.
Han er nu én person.
Vi tog til et snavset lille motelværelse.
Pyt med hvor og hvornår.
Tv'et sad oppe under loftet.
Jeg kan ikke huske andet.
Jeg var flov. Jeg havde elefanthue på for at skjule ansigtet.
Kalder du det et fejltrin? Du betalte for piller med sex.
-Jack… -I gik barfodede
på det brandhæmmende tæppe.
Hr. Gray lagde nøglerne til udlejningsbilen på kommoden
og trængte ind i dig.
Brug ikke det udtryk. Du ved, hvordan jeg har det med det ord.
Han gennemførte en indtrængen. Med andre ord førte han sig ind i dig.
Ingen var inde i nogen.
Jeg gjorde, hvad jeg skulle.
Jeg var fjern. Jeg var der ikke.
Det var en kapitalistisk transaktion.
Du sætter pris på, din kone fortæller alt.
Jeg forsøger at være den person.
Jeg prøver bare på at forstå.
Hvor mange gange tog I på det motel?
Mere eller mindre regelmæssigt i nogle måneder. Det var aftalen.
Nød…
Nød du at have sex med ham?
Jeg…
Jeg kan kun huske tv'et nær loftet, der hang over os.
Havde han sans for humor?
Kvinder sætter pris på mænd, der joker om sex.
Det kan jeg desværre ikke.
Og efter det her er der ikke stor chance for, at jeg lærer det.
Det er bedst, du kender ham som hr. Gray.
Han er ikke høj, lille, ung eller gammel.
Han griner eller græder ikke. Det er for dit eget bedste.
Nej, du skal sige, hvem det er.
Nej. Hvordan ved jeg, du ikke slår ham ihjel?
Jeg er ikke morder.
Du er en mand.
Vi ved, hvordan mænd og deres vanvittige jalousi er.
-Det er mænd gode til. -Det er jeg ikke.
Jeg slår knude på affaldsposerne. Jeg…
Står det stadig på?
-Nej. -Hvorfor ikke?
Fordi hans middel ikke virkede.
Ikke på mig.
Måske bør jeg gå min vej.
Få et hotelværelse.
Jeg ved det ikke.
Nej.
Du har ført mig så langt.
Udsat mig for så meget.
Jeg må vide det. Hvad er det for en tilstand?
Jeg er bange for at dø.
Dig?
Du er stadig ung.
Du løber op og ned ad stadiontrapperne.
Det er ikke en rimelig frygt.
Jeg forstår bare ikke, at vi alle går imod ikkeeksistens.
Os alle.
Det hjemsøger mig. Det går ikke væk.
Baba, alle frygter døden.
Men hr. Gray sagde, at jeg var særligt følsom.
Min frygt var mere direkte. Derfor ville han gerne bruge mig.
Det er mig i familien, der er besat af døden.
Det har altid været mig.
Jeg elsker dig.
Jeg frygter bare døden mere, end jeg elsker dig. Og jeg elsker dig.
Der er noget, jeg ikke ville fortælle dig.
Min død er fastlagt.
Det sker ikke i morgen eller i overmorgen.
Men den er på vej.
Så vi taler ikke længere om frygt og ukendt rædsel.
Det her er den kolde kendsgerning.
I det tidsrum jeg gik fra døren hen til benzinpumpen,
blev jeg udsat for nok kemikalier i luften…
At forestille sig selv død er den billigste og usleste
form for barnlig selvmedlidenhed.
Nød du ikke som barn at forestille dig selv død?
Jeg forestiller mig stadig min død.
Når jeg er vred, ser jeg mine venner, slægtninge og kolleger
samlet om min kiste.
De er kede af, de ikke var sødere ved mig i live.
Børn er gode til selvynk, så det må være naturligt og vigtigt.
Der er noget mere barnligt end selvmedlidenhed,
der får mig til tit at forestille mig min død.
…det er essensen.
I livet siger man farvel til andre.
Hvordan siger man farvel til sig selv?
-Ræk tungen frem. -Vi venter på
din forelæsning.
Panasonic.
Mine børn er meget glade for pepperoni, så jeg tilsætter pepperoniskiver her…
Kogt skinke eller pølse…
Det er en god måde at bruge rester på.
Hvad laver du?
Bare rolig. Det er bare mig.
Jeg ved, hvem det er.
Og hvad du leder efter.
Hvad gjorde du med glasset? Der var piller i.
-Hvordan ved du, jeg tog det? -Vi ved det begge to.
Hvis nogen kunne sige, hvad Dylar var, kom vi videre.
Din mor tager det ikke længere.
Din grund til at beholde glasset er ugyldig.
Sig, hvad det gør, og du får det.
Okay.
Jeg blev for nylig bange.
Jeg troede, der ville ske noget grusomt.
Jeg tog gudskelov fejl. Men der er følgevirkninger.
Jeg skal bruge Dylar.
Hvad er problemet?
Er det ikke nok, at der er et?
Jeg vil ikke snydes.
Jeg snyder ikke. Jeg har bare brug for medicinen.
Du giver dem til min mor, som vist stjal min elefanthue.
-Er hun stofmisbruger? -Det ved du, hun ikke er.
I skal ikke skilles, vel?
Hvorfor spørger du om det?
Du sover på sofaen. Den er ubekvem.
Vi taler om død.
Jeg frygter den.
Tabletterne virker nok ikke, men måske gør de på mig.
Selv hvis de ikke gør, så pyt. Men lad os se, om de virker.
Er det ikke lidt dumt?
Det sker for desperate folk.
Kan du huske, de sagde i radioen, at skyen gav svedige håndflader,
og så blev håndfladerne svedige.
Indbildningskraften gør nogle mennesker syge og andre raske.
Tror jeg, det hjælper, hjælper det.
-Jeg smed glasset væk. -Nej. Hvor?
I affaldskomprimatoren.
-Hvornår? -Forleden.
DØD?
BANGE FOR DØDEN?
FRIVILLIGE SØGES TIL HEMMELIG RESEARCH
Hallo?
Jeg vil gerne købe Dylar.
-Fjerne angsten. -Fjerne angsten.
Koble fra.
Roadway Motel i Germantown.
Værelse 8.
-God tale, Jack. -Du drak en masse vand.
Vent ikke på mig i aften.
-Jeg skal bruge bilen. Jeg underviser. -Tag bilen.
Jeg har ikke brug for den.
Der er kulde i luften.
Ved du, hvad det betyder?
Hvad betyder det?
Tag elefanthue på.
Jeg anede ikke, der var så meget at sige om Hitlers hund.
Elvis elskede også hunde.
Der var Woodlawn, Muffy Dee og Champagne…
Også Muffin. Og Wendell, men Wendell var en kat.
-Murray, jeg skal bruge dine bilnøgler. -Okay.
Stjæl i stedet for at købe.
Skyd i stedet for at tale.
Du er en mand, Jack.
Vi ved, hvordan mænd og deres vanvittige jalousi er.
Stjæl i stedet for at købe.
Skyd i stedet for at tale.
Måske er vold en form for genfødsel.
Og måske kan man slå døden ihjel.
Er du hjertesyg eller sjælesyg?
Jeg kender dig.
Ja. Jeg har opholdt mig i omegnen.
Jeg er kyllingen med ost.
Hvor var jeg?
Hvad vil du?
Jeg vil have nogle Dylar.
Hvad vil du?
Jeg vil leve.
Men du er ved at dø.
Men det vil jeg ikke.
Så er vi enige.
Kommer man ind på et værelse, kræves der en vis opførsel.
Det er ikke en gade eller parkeringspladser.
Pointen med værelser er, at de er indenfor.
God pointe.
Der er en uskreven aftale mellem personen, der kommer ind,
og personen, hvis værelse man er kommet ind på.
Et værelse er indenfor.
Det skal folk i værelser være enige om.
Det er noget andet end plæner, enge og frugthaver.
Det giver god mening.
Sådan gør man for at konvertere fahrenheit til celsius.
Jeg har ikke altid været som nu.
Det var det, jeg tænkte.
Jeg udførte vigtigt arbejde.
Jeg misundte mig selv.
Død uden frygt er en hverdagsting.
Man kan leve med det.
Er der ikke nogen død, som vi kender den, uden frygt?
Tilpasser folk sig det?
Dylar slog fejl.
Desværre.
Med alle?
Med alle.
Men det kommer.
Måske nu, måske aldrig.
Siger du, at der kommer et effektivt lægemiddel?
Mellem os sagt spiser jeg dem som slik.
Det tænkte jeg også lige.
Hvor meget vil du købe?
-Hvor meget skal jeg bruge? -Du er en stor mand. Midaldrende?
Beskriver det dine kvaler?
Jeg ser dig som en person
med mørkebrun læderjakke
og lyse bukser.
Sig, om jeg har ret.
Jeg lærte engelsk ved at se amerikansk tv.
Jeg glemmer ikke min tid på dette værelse, før jeg blev fejlanbragt.
Der var en kvinde i elefanthue…
…men jeg har glemt hendes navn.
Amerikansk sex.
Sådan lærte jeg engelsk.
Jeg kunne forveksle ord og ting.
Sagde nogen: "Flystyrt", ville jeg kaste mig ned på gulvet.
Faldende fly.
Nedstyrtende fly.
-Hvorfor er du her, hvide mand? -For at købe.
Du er meget hvid.
Jeg er døende.
Det her vil hjælpe dig.
-Men jeg dør. -Det er ligegyldigt,
så det kommer ud på ét.
Haglende kugler.
Geværild.
Jeg hedder Jack Gladney. Jeg er kommet for at dræbe dig.
Jeg er tidligere offer, men nu morder.
Du kender min kone, Babette.
Hun havde elefanthuen på.
Hun havde den på, så hun ikke kunne kysse mit ansigt.
Det var uamerikansk.
Jeg sagde, at et værelse er indenfor.
Gå ikke ind, hvis du ikke er enig.
Det er pointen i modsætning til nye kystlinjer og kontinentalplader.
Eller…
…man kan spise naturlige kornsorter,
grøntsager, æg…
…ingen fisk,
ingen frugt.
Eller frugt,
grøntsager,
animalske proteiner,
ingen korn eller mælk.
Eller…
…en masse sojabønnemælk for at få B12
og grøntsager for at regulere insulinfrigivelsen,
men intet kød, ingen fisk eller frugt.
Der er endeløse brugbare kombinationer.
Hvorfor mon ud af 32 tænder
skaber de her fire så mange problemer?
Jeg har et svar om et øjeblik.
Baba?
Du blev skudt.
Det blev du også.
Undskyld.
Det her kan føre til varmere luft.
-Den må være prellet af på håndleddet. -Og have ramt mit ben.
Hvordan vidste du, jeg var her?
Mænd er mordere.
-Han skal hjælpes. -Lad os få ham ud.
Vi behøver hjælp.
Hvorfor gav du ham en ladt pistol?
Jeg troede, jeg skød ham tre gange, men det var kun to.
Og min plan var… Det ved jeg ikke. Jeg nossede i det.
Jeg henter Murrays bil senere.
Han bliver kvalt.
Hvem skød mig?
Jeg…
Det gjorde du.
Du skød dig selv.
-Og hvem skød dig? -Det gjorde du.
Du har pistolen i hånden.
Hvorfor gjorde jeg det?
Du havde mistet kontrollen.
-Du var ikke ansvarlig. -Vi tilgiver dig.
Hvem er I?
Vi kom forbi. Venner.
Det er ligegyldigt.
Nogle tusindben har øjne, andre ikke.
-Okay. -Ja.
De legesyge delfiner
blev udstyret med radiomodtagere.
Deres vidtstrakte færden kan måske fortælle os noget.
Du er i luften!
SKADESTUE
Holder du hans hoved?
Spiller nogen tennis?
Vi er blevet skudt!
Vi er blevet skudt.
Det har vi set meget af her.
Båre.
Hvorfor har vi kun to bårer?
Oppumpet, afstemt realindtægt.
Ingen ved, hvorfor søfugle flyver til San Miguel.
Hvad hedder du?
Søster Hermann Marie.
Hvad siger kirken om himlen nu om dage?
Er det stadig den der gamle himmel?
Tror du, vi er dumme?
Vi er her for at pleje syge og sårede.
Kun det. Vil du tale om himlen, så find et andet sted.
Hvorfor har I det billede på væggen?
Det er for de andre, ikke for os.
Tror du ikke på himlen? Som nonne?
Gør du ikke, hvorfor skulle jeg så?
Gjorde du, ville vi måske.
Gjorde jeg, behøvede I det ikke.
Nogen må lade, som om de tror.
Er døden så enden?
Er der noget, der overlever?
Vil I vide, hvad jeg tror,
eller hvad jeg foregiver at tro?
Jeg vil ikke høre det. Det er forfærdeligt.
-Du er nonne! -Opfør dig som en!
I kommer ind fra gaden.
I er gift.
Kommer slæbende med en krop ved fødderne og taler om engle i himlen.
Sludder og vås!
Alle, der kommer ind her og taler om engle, er kvajpander.
Vis mig en engel.
Kom nu. Jeg vil se en.
Vis mig en helgen.
Giv mig et hår fra en helgen.
Det er vores opgave i verden at tro på ting, andre ikke tror på.
Hvis vi holder op med at tro, vil menneskeracen uddø.
Derfor er vi her.
En lille minoritet.
Lod vi ikke, som om vi troede på de ting, ville verden bryde sammen.
Helvede er, når ingen tror.
Vi beder.
Vi tænder lys.
Beder statuer om godt helbred og et langt liv.
Men ikke længe.
I vil miste jeres troende.
Så måske skulle I tro på hinanden.
Vil han klare sig?
Han har det dårligt. Men han overlever.
Gid jeg ikke havde fortalt om min tilstand.
Hvorfor?
For så havde du ikke fortalt, at du dør først.
De to ting, jeg ønsker mest i verden,
er, at du ikke dør først,
og at Wilder bliver ved med at være, som han er.
En gang havde jeg nær bedt dig om at tage benvarmere på, før vi elskede.
-Hvorfor gjorde du det ikke? -Jeg tænkte, du ville tro, noget var galt.
Hvad har kameler i puklerne? Mad eller vand?
Det afhænger af arten. Der er en- og topuklede kameler.
Har de topuklede mad i den ene og vand i den anden?
Det vigtige er, at kamelkød anses som en delikatesse.
-Er det ikke alligatorkød? -Taler du ikke om lamaer?
Hvem indførte kamelen i Amerika?
Murray siger, vi er sårbare væsner, der er omringet af fjendtlige kendsgerninger.
-Bolivia har tin. -Chile har kobber og jern.
Jeg er den eneste, der kan lide onsdage.
Vi har ingen mælk.
…den næste verdenskrig vil udkæmpes over salt.
Overraskelserne ender aldrig.
Jeg er trist for os og vores sære rolle i vores egne katastrofer.
Men ud fra en vedholdende følelse af omfattende ødelæggelse
opfinder vi altid håb.
Og her venter vi…
…sammen.
HVID STØJ
Tekster af: Maria Kastberg