EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Strax före vårt nittonde jordvarv
kom den store mr Wilford ut ur kylan.
Det var en tid för två lok,
och Släpet var inte längre bakänden utan ett gränsland.
En tid av mycket psykning och ovana roller,
med avbrutna jordvarv och nya spår på okänd terräng.
Javi, hör du mig?
Javi? Fan.
Om du hör mig, byt till reservradion.
Går till kopplingsdonet.
Hoppet var vårt spirande frö
i kriget mellan Big Alice, 40 vagnar långt,
och Snowpiercer, 994 vagnar starkt.
Snowpiercer kommer ingenstans.
Gå med på mr Wilfords krav,
annars kopplar vi bort er och lämnar er.
Hälsa Wilford att folket på Snowpiercer aldrig kapitulerar.
Vem är du?
Den vars bakdörr ni sparkat in.
Vi kan säkert komma överens.
Mr Layton menar inget illa.
Vi kan prata medan vi rullar.
Det låter resonligt. Din mor skulle instämma.
-Vad begär du? -Ge mig allt på listan här.
Öl?
-"Morötter, gurkor." -Måste vi skaffa allt det?
Om 12 minuter är det för kallt att röra sig.
Vänta!
-Det är småsaker. -Vi har inget val.
-Interntelefonerna är nere. -Vi måste skicka bud.
Från bryggeriet, sex flaskor ale.
Ska bli! Undan!
Från biblioteket, ett ex av Rebecca av Daphne du Maurier.
Ruth följer mig. Roche väntar här.
-Ag-Sec! -Här!
Till, följ med. Vi behöver morötter, en gurka, sex ägg och en höna.
-En höna? -Ja.
Javi, har du kontakt med Mel?
-Vi har stannat. -Jag vet.
-Har du kontakt med henne? -Nej.
Wilford har kontroll över Snowpiercer.
Hon går över till reservtelefonen.
Melanie, svara, Loket här.
En vacker dag här ute.
Ja, varmt och skönt, minus 118 grader.
Gå ombord igen.
Jag är vid kopplingsdonet. Kopplingen är på.
-Mel, du kan inte koppla loss oss. -Jag vet.
Batterierna är för svaga
för att starta av egen kraft.
Du hade rätt, Ben. Jag gick i fällan.
Om jag spränger uppkopplingen
får ni tillbaka kontrollen och livssystemen.
Har du magnetladdning?
Ja. Bara en.
Mel, vad är temperaturen i dräkten?
-Du får snart hypotermi. -Ja.
Mel?
-Minus tio. -Var beredda, allihop.
Håll händerna varma.
Nåt händer.
Du är ovan. Vi har aldrig stannat förut.
Nej. Lyssna. Jag hör nånting.
Allihop, var tysta lite.
-Fan! Det är nån utanför. -Är det en av oss?
Jag tror det. Vad de än gör hoppas jag att det lyckas.
-Minus tolv. -Säg åt buden att skynda sig!
Sätt fart!
Kom igen. Fort!
Undan!
Kom igen. Fort.
Det är iskallt!
Undan.
-Undan. Herregud. -Du har otur.
Vad väntar du dig? Vi har vårdat 170 skadade.
Beklagar, slut på morfin ombord sen igår.
Va? Tänk om mr Wilford behöver det?
Förstaklassporslin, lämna vidare.
Han är utanför.
Lever han än?
Sista saken på listan är Wilfords favoritwhisky.
Det är bara början, Andre.
Han kommer att ta allt vi kämpat för.
Vi pratar om det sen. Ur vägen!
Melanie, det är tröskeln. Du vet om tecknen.
Förvirring och motorikproblem.
Jag är okej.
SYSTEMET ÅTERSTÄLLT
Hon lyckas. Vi har en chans.
Mel, du lyckades.
Kom ombord nu.
Jag är inte klar än.
Mel?
-Herregud. -Vad har hänt honom?
Melanie! Kom in. Det är dags att komma hem.
Vi hämtade det vi kunde. Låt oss rulla.
-Vad saknas? -Morfin, men vi har aspirin.
Vi tillverkar eget, som han vet.
Det är minus 20 grader här.
-Kan vi rulla nu? -Minus 22.
Vi kan prata om det medan tåget rullar.
Mr Wilford tackar för er samarbetsvilja.
Alex, vänta!
Ja!
Förhoppningsvis ett gott tecken.
Han har oss i ett strypgrepp.
Fattar du?
De flesta av oss har just krigat för demokrati,
så bestäm vilken sida du är på.
Melanie?
Melanie, är du ombord?
Melanie, gå ombord.
Melanie, är du ombord? Kom.
Melanie, gå ombord!
Det är nåt här.
Det snöar visst.
Hon yrar.
Melanie, det är för kallt för att snöa mer.
Gå ombord på tåget.
Melanie, lyssna på mig.
Melanie.
Melanie!
-Ben, om du kan höra mig... -Ja.
Jag går ombord på Big Alice.
Ta av dräkten för desinfektion.
Mycket lustigt.
FARA
Kevin.
Tänk att stöta ihop så här.
Men du är ny.
För att du lämnade oss att dö.
Jag hittar själv.
Hur många Släpåkare är kvar här?
Ungefär hälften, tror jag.
Några har bäddar, men de flesta sover på golvet.
En del av oss vill inte härifrån.
Jag ska förklara. Släpet är inte Släpet längre.
Det är en gräns. Gränser måste kontrolleras.
Vi måste ha en styrka här som försvarar oss.
I sju år har vi försökt komma härifrån,
och nu är plötsligt stället värt nåt.
Låt oss komma i ordning.
Vi bygger en andra barrikad här.
Bra idé. Fortsätt förstärka området här.
Om han är beredd att stoppa tåget, kan han även anfalla.
Anta inte för mycket, mr Layton.
Om vi inte pratar med passagerarna snart, blir det kaos.
Kom-radion är igång.
Tack, Ruth.
Jag ska tala till tåget efter ett rådsmöte
i Nattvagnen, genast.
Här säger vi adjö, Melanie.
Hej, Jupiter.
Hej.
Fin flicka.
Hon minns dig.
Jag hoppades nästan att hon skulle sluka dig.
Oj. Ni har dimmers ombord på tåget.
Gillar du det?
Gamla Alice har gjort allt vi har begärt och mer därtill.
Men det var ju inte planerat så.
Kom närmare.
Få se vad åren har gjort med dig.
Vem har du som kör mitt lok,
medan du är ute och hugger ved?
Är det Ben?
Namn, rang och serienummer.
-Mer säger jag inte. -Förlåt. För ivrig.
Du trodde väl inte att vi skulle mötas så snart?
Det är Ben, va?
Du har alltid haft blick för talang.
Varför inte prata om dig?
Hur lyckades du? Berätta.
Hur lyckades du överraska oss i Chicago?
-Du längtar säkert efter att berätta. -Ja!
Äntligen!
Jag älskar ett bra äventyr, gör inte du?
Du har nog räknat ut en del.
Jag höll Alice på tomgång
i lokstallet i några månader.
När ni var på andra sidan jorden,
bortom satelliträckvidd, utrustades vi.
Jag låg på lur, Melanie,
och väntade på min chans.
Och...
...du tog en genväg?
Ja. Du tog den gamla testbanan över Klippiga bergen, eller hur?
Jag ska berätta allt...
...när du ger mig nycklarna.
-Det kan jag inte. -Jodå.
Du har brutit min uppkoppling,
men jag kan ändå kasta ankare och stoppa er.
Snowpiercer överlever bara 20 minuter om du kopplar ner.
Visst är det ironiskt, min skyddsling?
Du har flytt från mig i alla år,
och nu kan du inte vara ifrån mig.
Jag vill ha tillbaka mitt tåg.
Du styrde det tills helt nyligen.
Vad ska det betyda?
Att det var enklare att hålla dig vid liv.
Jag sa till folk att du var i Loket.
Men jag miste kontrollen.
Jag kan inte överlämna tåget.
Så vem tillhör det?
En Släpåkare.
Vad är en Släpåkare?
Jag berättar ingenting, vad du än gör med mig.
Du vill att jag ska lida.
Du kan inte skada mig mer.
Inte på allvar.
Hej, Melanie.
Alex...
Du...
Du lever.
-Jag är inte imponerad. -Livets stora ögonblick är såna.
Vad han än sagt, är det inte sant.
Du stal ett tåg och lämnade mig. Är det inte sant?
Nej, jag skickade folk efter dig.
Efter dig...
...och mormor och morfar.
Men de kom aldrig tillbaka.
Jag väntade på dig.
Men att stjäla min framtid var viktigare, eller hur?
Alex, snälla...
För mycket att säga.
Ja, byt ämne för all del.
Deras samhälle är en enda röra, men Ag-Sec fungerar.
Bra. Höns, ägg.
Förstaklassmat finns fortfarande.
De har slut på morfin, och jag såg inga Knektar.
Det måste ha varit smärtsamt.
-Vet du vad en Släpåkare är? -Nej.
Men en som heter Layton verkar bestämma,
tillsammans med förste Bromsare Roche
och den blonda från Gästfrihet.
Layton är helt okänd för mig.
Din mor har tydligen utgett sig för att vara jag.
Saknar de mig?
Tja, Gästfrihet bär fortfarande uniform.
Miss Audrey.
Du finns kvar än.
Hej.
-Är alla sams? -Nej. Ta Melanie till häktet.
Ja, ma'am.
Se på mig, raring.
Lugn nu. Gör det inte värre.
Snälla.
Ja, vi har kontroll över loket,
men Big Alice är som ett ankare som styr vår fart.
Förrådståget som är byggt för en besättning på 60?
Men vi kan inte veta hur det har utrustats senare.
-Hur stor besättning kan hon ha? Gissa. -Gissning? 200.
Troligen färre.
Vår lokförare är deras fånge.
Passagerarna är trötta på krig. Har jag fel?
Hon har rätt. Alla är uttröttade. Vi måste återhämta oss.
De har inte invaderat. Så låt oss lugna ner oss.
Ja, inled samtal med honom.
Melanie är nog där nu
och förhandlar med Wilford och sin dotter.
Wilford vill inte bara ha kontroll över tåget.
Han vill kontrollera era kroppar och själar.
Just det! Vi litar inte på honom.
Vi vill prata med honom.
Lugna ner er.
Tyst!
En parasit på 40 vagnar kan inte bestämma här.
Det gör Snowpiercer.
Okej, vi står fasta. Kalla det medling om ni vill,
men vi förhandlar inte förrän de överlämnar Melanie.
Ni hörde.
Vår första prioritet, vårt ansvar,
är att hålla alla på Snowpiercer lugna, mätta och enade.
Precis som förut.
Samla en styrka, snabbt, tyst. Säg inget till Ruth.
Nej, vi kan inte attackera dem.
Vi vet inte vad som finns på andra sidan.
-Och Melanie? -Det är för hennes skull vi gör det.
Jag vet att alla är trötta, men Wilford har en plan.
Vi måste slå till först.
Ser man på.
Vart ska du ta vägen?
-Rör mig inte? -Annars vadå?
Bara en varning, mr Layton. Ditt bygge håller på att rasa.
-Du pratar smörja. -Fan.
-Det räcker. -Du går ingenstans.
Backa! Z-Wreck, Strong Boy, vad är det?
Hon sålde ut Josie. Ska hon inte betala för det?
-Hon var hotad. -Hon bröt ihop.
-Nu är Josie död. -Jag är gravid.
Är det sant?
Zarah?
Ja, det är sant.
En graviditet på Snowpiercer.
Det ger hopp.
Melanie hotade vårt barn.
Ert barn?
Kära nån. Det förändrar allt.
Iväg med er, ni två. Stick!
-Låt henne vara. -Va?
Kryp tillbaka där ni kom ifrån.
Det här är fel.
Låt mig säga en sak, Layton.
Era förmåner
gör inte din demokrati lättare att tro på.
Du kan inte stanna i Kedjan.
Hon bär ditt barn och kan bli en måltavla.
Jag ska hitta en plats längre fram på tåget, där det är lugnare.
Okej? Nu måste vi tala till de andra passagerarna.
Jag är på Snowpiercers sida, mr Layton.
Jag jobbar för passagerarna, som du.
Bra.
Säg ditt nu.
De verkar lita på dig.
Medborgare på Snowpiercer.
Det tog sju långa år att bli av med Wilfords klassystem.
Nu är han tillbaka, påhakad på Släpet.
Han är beredd att stanna tåget helt,
men Bromsarna och rebellarmén kontrollerar den nya gränsen.
Ruth Wardell och Gästfrihet ska leda diplomatiska initiativ.
Snowpiercer ska försvara vår nyfunna frihet med alla medel.
Men...
...trots allt vi har offrat,
är det med stor sorg...
...min trista plikt...
...att uppskjuta vårt demokratiska experiment
och förlänga undantagstillståndet tills vidare.
Det, mina halvdana krigare, betyder att problem väntar.
Det blir inte populärt.
Vilket val har han?
Tunnelmännen stred för rösträtt. Vi borde skriva en grundlag.
Jakes.
Jag önskar också att vi förberedde oss för val.
Men det är en bit kvar, och vi behöver ditt skrå igen.
Okej?
Hur är det utanför?
Bli inte konstig nu. Jag har bara några frågor.
Okej.
Hur det är utanför?
Det är kyligt.
Det är skrämmande.
Och det är...
Det är sorgligt att tänka på
allt som levde för några år sen.
Rundmaskar överlever.
Ja.
Det gör de.
Har du frostskador?
Lite grann. Ingen fara. Dräkten gick sönder.
Jag minns mindre och mindre av den.
Den gamla världen.
Synd.
Tråkigt att du inte hann uppleva mer.
Tåget är vår värld nu. Det kan vi kontrollera.
Vad?
Vad hände med mormor och morfar?
De vägrade följa med männen du sände.
De ville dö hemma.
De sa åt mig att gå, men jag ville inte lämna dem.
Du vet...
Jag skickade dig till dem av en anledning.
För att du hade ett tåg att stjäla, så du behövde ingen dotter?
Rädda dig från honom.
Han räddade mig när du lämnade mig.
Han hade andra motiv.
-Vad är det här? Det fanns i din dräkt. -Ett snöprov.
Varför tog du ett snöprov?
För jag har inte lämnat Snowpiercer på sju år.
Du ljuger igen.
-Ruth, hon kan inte vara här. -Varför inte?
Kom igen, Zarah. Hur skulle det se ut?
Det struntar jag i. Jag bryr mig om bebisen.
Du behöver en plats, mr Layton.
En operationsbas för daglig administration.
Du kan använda hela våningen.
Det finns flera rum där uppe.
Graviditet ger fördelar på Snowpiercer.
Hur ska vi kunna tacka dig, Ruth?
Hur klarade du av det här?
Alla tänjer på reglerna nuförtiden, eller hur, mr Layton?
Vad hände de... rika ägarna?
Det var Schwarts vagn. De var i åttioårsåldern.
De tog cyanid morgonen när Släpåkarna tog över tåget.
Så det vore trevligt med lite glädje här igen.
Med ett barn som springer runt.
Två säkerhetschipp, era dörrnycklar.
Väl bekomme.
OM DU SABBAR MATTEN HAR DU PROBLEM SOM KATTEN - RANDY
JOBB - HEDER - SKRÄCK
-121 GRADER
Vänd dig om. Händerna på ryggen.
-Det är hon. -Ja. Hon själv.
Inte bara nån med en säck över huvudet.
-Bra gjort! -Verkligen!
Ms Cavill själv.
Jag minns er. Ni är läkarna...
-Headwood. -Headwood.
Headwoods.
Har ni gjort i ordning det här?
Kom.
-Du ser. Hon fiskar. -Hon försöker.
-Men vi tiger. -Som muren!
Kom. Sätt dig.
Jäkligt kallt där ute.
-Har farbror Frost hälsat på? -Min axel.
Ja. En liten fågel kvittrade att du har lungskador också.
-Alex? -Vi tar en titt.
Gapa.
-Okej. -Där har vi det.
-Jättebra. -Kryopati?
-Jättebra. -Hosta, tack.
Andas in.
Lyckligtvis har vi gjort genombrott när vi behandlat besättningen.
Vad är det där?
-Goop, säger vi. -Just det.
Syntetisk vävnadssalva.
Den lindrar.
Ja. När vi är färdiga har du inte ens ett ärr.
Hallå! Ner med er.
Hej, har du nån färsk mat?
Kanske. Vad har du?
Vem har frukt?
Tack.
Vi byta.
Vi pratar engelska, dumfan.
Då mig ha ett läckert äpple,
en ekologisk Floridaapelsin, och en god rotfrukt.
Ett... kilo.
Amazing Alice.
Sätt er på era platser!
Om alla håller käften, får ni alla en andel.
Äntligen är jag i själva Släpet.
Och det stinker verkligen här.
Ja, det är inte som förr.
Tågets psykopat och Bromsare sugman. Inte ett steg till.
Vi bara tittar. Tåget är öppet.
Det är undantagstillstånd.
Mr Wilford!
Det som finns bakom dörren är lika rättigheter, tror jag.
Mr Wilford kommer.
-Mr Wilford kommer! -Vänta!
Den här vägen.
Hon är här.
Melanie.
Känn dig som hemma.
Jag tar bara ett bad.
Varför äter inte Alexandra med oss?
Vi har gott om tid.
Gott om tid.
Vi har fattat beslutet.
Layton, det är så riskabelt för Mel.
Vill du ha tillbaka Melanie? Det är så här vi ändrar villkoren.
Jag håller linjen öppen.
Vi är redo. Men först måste de öppna dörren.
Vi vet inte när det sker.
Jag väntar ogärna på deras drag.
Känner du lukten?
Vem röker gräs?
Pike.
Sju år utan att röka på.
Det här är bästa sorten.
Det kostade bara en jäkla potatis.
Du åker i häktet.
-Vänta. Det här är alltihop, jag lovar. -Vänta.
Det är så vi får övertaget. Kom.
Sätt fart.
Är du redo?
Ja. Fyrtio vagnar. Jag går mycket längre varje dag.
Du är inte redo. Du är fortfarande halvt en Bromsare,
livrädd för vad som finns bortom dörren.
Om man inte anammar utrotning,
är man redan död.
Hallå.
-Är du redo? -Jadå.
Jag har pistolen med mig. Okej?
Hallå!
Har du några andra fina droger? Kokain? Eter?
Jag har en mango.
Den är jättefin.
Så mjuk.
Så saftig att den dryper, kan man säga.
-Skala den och ät upp den. -Nå, Kevin? Vill du ha en mango?
-Regnbågs... -Om han får veta...
Vad heter du, kompis?
Jag heter Pike.
-Allt du önskar. -Vänta...
Ta kostymnissen!
Andra vågen!
Armborst!
Tack, Sykes.
Jag kidnappade nästan en bryggmästare för det här ölet. Minns du?
Jag minns.
I Des Moines.
Det smakar som hans öl.
-Jag berättar inte vem vår bryggare är. -Jäklar!
Loket.
Sir!
-De har forcerat dörren. -Va?
-Hur tusan gick det till? -Det är oklart, sir.
-Skicka dit Bob. -Icy Bob eller Oiler Bob?
Vem tror du?
Framåt!
Tillbaka!
Kom igen.
Kom igen!
Sätt fart!
In genom dörren!
Han tog sig in ensam.
Vi fick ner temperaturen till -70 grader, och han kände det inte.
-Ja. -Jag fixar det här. Hämta honom.
Nej. Gå tillbaka.
Hur många skadade? 20?
I ett anfall jag var ovetande om.
Ett militärt beslut vid undantagstillstånd.
-Inget personligt. -Det är klart att det är.
Du valde att informera Loket men inte Gästfrihet.
Och ni blev mosade.
Vi förlorade ingen mark, och fick vad vi kom för.
En vän till dig?
-Kevin? -Ruth, ni har blivit bindgalna.
Jag förstår hur det ser ut, men...
Det här är ett stort misstag.
Wilford struntar i om ni dör, om Ag-Sec dör.
Han kan starta om det.
Följ med.
Sätt dig.
Gisslan är Kevin, sir.
Vilken okunskap,
vilken förolämpning att tro att de kan byta honom som gisslan...
...mot dig.
Vad kan jag säga? De är nya på det här.
Du stal mitt tåg! Du använde mitt namn.
Det fanns överallt.
Jag byggde världen, den enda som finns, och den är min.
Jag sköter den! Och du?
Du lagade traktorer på din pappas farm.
Jag tog dig från bondlandet när du var 17 år.
Jag berättade allt.
Jag gav dig allt.
Lösningen.
-Det finns ingen lösning... -För Guds skull.
...förrän vi kan gå ut igen!
Det här är världen. En rullande stålartär på en död stenkula.
Följ med mig.
Du är lokförare.
Lokförare,
stanna Snowpiercer.
-Stanna, gärna det. -Alex.
Back.
Han släppte ankaret.
NÖDSTOPP
Stanna inte. Då kopplar han loss.
Jag tar tillbaka tåget, Mel.
Om du inte får den här Layton att överlämna mitt tåg,
kopplar Alex loss
och vi backar ett tag.
När vi återvänder är de alla döda.
Och ditt jobb de kommande åren
blir att göra kompost av dem allihop.
-Vad gör han? -Kom igen!
Ursäkta!
Nu sätter vi fart!
Koppla från Snowpiercer,
gå ner till kvartsfart.
-Vägra lyda. -Varför?
-Det är en order. -Det är det rätta.
Det tåget är vår framtid.
Herregud. Hit med whiskyn.
Få det gjort!
Om du lyder, kommer alla ombord att dö.
En hel värld... kommer att dö.
Tro mig.
Du vill inte ha det på ditt samvete.
Koppla från. Nu, Alex.
Kom igen nu.
Alex...
Det är okej.
Fel beslut, raring.
Kan inte koppla från.
-Vad har du gjort? -Han överlastade kopplingsmekanismen.
Jag sa ju det förut.
Jag sa att om nåt går fel med centrallåsningen,
kan vi inte manuellt koppla loss griparmarna.
Helvete. Vi sitter ihop.
Ja, permanent.
Så beordra Alex att få fart på Snowpiercer igen,
annars dör vi snart allihop.
-Aldrig. -Det är faktiskt den enda lösningen.
Vi måste försöka samarbeta.
-Du är fast. -Tyst!
Vi har faktiskt inget val.
Vänta...
...på ordern.
Tack och lov. Vi är räddade.
Han skonade oss.
Det blir ett långt kallt krig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson