PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
V předvečer našeho devatenáctého oběhu
se znovu objevil úžasný pan Wilford.
Byla to doba dvou lokomotiv
a z posledního vozu se stala hranice.
Čas velkých hráčů a velkých vlakařů,
přerušených oběhů a nových kolejí v novém terénu.
Javi, slyšíš mě?
Javi? Sakra.
Jestli slyšíš, přepni na záložní vysílačku.
Jdu ke spojovací části.
Naděje byla naší jedinou sazeničkou
ve válce mezi Velkou Alenkou, 40 vozů dlouhou,
a Sněhoborcem, 994 vozů silným.
Sněhoborec je ryba na suchu.
Podřídíte se požadavkům pana Wilforda,
nebo vás odpojíme a necháme na pospas.
Vyřiďte panu Wilfordovi, že lid Sněhoborce se nikdy nevzdá.
A vy jste kdo?
Ten, komu jste se nabourali do vlaku.
Jistě se nějak dohodneme.
Pan Layton to nemyslel zle.
Probereme to, až se rozjedeme.
To zní rozumně, Alex. Vaše matka by jistě souhlasila.
- Jak na to půjdeme? - Přineste mi vše na tomto seznamu.
Pivo?
- „Mrkev, okurky.“ - To vše musíme sehnat?
Máte asi 12 minut, než bude příliš chladno na rozjezd.
Hej!
- To jsou drobnosti. - Nemáme na vybranou.
- Spojení a spodek vlaku nefungují. - Vyšleme běžce.
Šest lahví Železničáře z pivovaru.
Jdu pro ně. Uhněte!
Přineste z knihovny Rebeccu od Daphne du Maurierové.
Ruth půjde se mnou. Roche tu bude hlídat.
- Agro! - Tady!
Tillová, potřebujeme svazek mrkve, okurku, šest vajec a slepici.
- Slepici? - Jo.
Javi, máš spojení s Mel?
- Stojíme. - To mi došlo.
- Máš s ní spojení? - Ne.
Wilford Sněhoborec zcela ovládl.
Ona to ví. Použije záložní spojení.
Melanie, hlas se, tady lokomotiva.
Venku je krásný den.
Jo, příjemných 118 pod nulou.
Vrať se dovnitř.
Jsem u spojovací části. Drapáky jsou zaklesnuté.
- Mel, nemůžeš nás odpojit. - Já vím.
Baterie jsou moc vybité na to,
abychom se sami rozjeli.
Měl jsi pravdu, Bene. Naletěla jsem.
Když přeruším spojovací kabel,
aspoň získáte znovu řízení a základní systémy.
Máš u sebe nálož?
Ano, ale jenom jednu.
Mel, jakou máš teplotu ve skafandru?
- Za chvíli budeš podchlazená, Mel. - Jo.
Mel?
120 VOLTŮ
- Minus deset. - Připravte se.
Zahřívejte si ruce.
Něco se děje.
Nejsi zvyklá. Ještě nikdy jsme nestáli.
Ne, poslouchej. Něco slyším.
Ztište se!
- Sakra, někdo je venku. - Je to někdo z našich?
Tuším, kdo to asi je. Doufám, že jim to vyjde.
- Minus dvanáct. - Ať si běžci pospíší!
Běž.
Dělejte! Rychle!
Z cesty! Pohyb!
Tak jdeme.
Je hrozná zima!
Z cesty.
- Z cesty. Panebože. - Smůla.
Co jste čekala? Ošetřili jsme 170 raněných.
Je mi líto, morfium nám včera došlo.
Co když je pan Wilford v nouzi?
Porcelán z první třídy, předejte ho.
Další běžec čeká.
Opravdu je naživu?
Poslední na seznamu je láhev jeho oblíbené whisky.
To je jen začátek, Andre.
Vezme nám vše, za co jsme bojovali.
Pak si to řekneme. Z cesty!
Melanie, jsi na hraně. Víš, jak to probíhá.
Budeš zmatená a ztratíš koordinaci.
Nic mi není.
PROVOZ OBNOVEN
Dokázala to. Máme volné ruce.
Mel, dokázalas to.
Vrať se dovnitř.
Ještě jsem neskončila.
Mel?
- Proboha. - Co se mu stalo?
Melanie, hlas se. Je čas se vrátit.
Přinesli jsme, co šlo. Pojedeme.
- Co chybí? - Morfium nemáme, jen aspirin.
Vyrábíme si vlastní, jak ví.
Je tady 20 pod nulou.
- Rozjedeme se? - Minus 22.
Můžeme to probrat, až se vlak rozjede.
Pan Wilford vám děkuje za spolupráci.
Alex, počkej!
Jo!
To je asi dobré znamení.
Ruth, drží nás pod krkem.
Chápete to?
Většina právě bojovala za demokracii.
Musíte si vybrat, na čí straně jste.
Melanie?
Melanie, jsi ve vlaku?
Melanie, nastup.
Melanie, jsi ve vlaku? Ozvi se.
Melanie, nastup!
Něco tady je.
Myslím, že sněží.
Přeskakuje jí.
Melanie, poslouchej. Na sněžení moc mrzne.
Nastup do vlaku.
Melanie, prober se.
Melanie.
Melanie!
- Bene, jestli mě slyšíš... - Ano.
Nastupuju do Velké Alenky.
Svlékněte si kombinézu. Dezinfekce.
To je legrace.
NEBEZPEČÍ
Kevine.
Tebe jsem tu nečekala.
Ale ty jsi nový.
To máš za to, žes nás nechala napospas.
Cestu znám.
Kolik nám tu zbývá zadáků?
Už jen asi polovina.
Někteří už mají kóje, ale většina táboří vepředu.
Někteří nechtějí odejít.
Abych to vysvětlil. Zadní vagon už není pro zadáky.
Je to hranice. A hranice je třeba střežit.
Udržujte tady dostatečně silnou stráž.
Sedm let se odsud snažíme dostat,
a teď to tu najednou má nějakou cenu.
Zorganizujeme se.
Tady postavíme druhou barikádu.
Dobrý nápad. Posilujte tuto oblast.
Jestli je schopen zastavit vlak, klidně taky zaútočí.
Radila bych nespekulovat, pane Laytone.
Jestli brzy nepromluvíme k pasažérům, fámy nás brzo pohřbí.
Spojení zase funguje.
Děkuju, Ruth.
Oslovím vlak po schůzce rady
v nočním voze. Okamžitě.
Tady se rozloučíme, Melanie.
Jupiter!
Ahoj!
Hodná.
Pamatuje si tě.
Trochu jsem doufal, že tě sežere.
Páni, máte stmívací světla.
Líbí se ti?
Stará dobrá Alenka nás podržela.
Tak jsme to ale neplánovali, viď?
Pojď blíž.
Jak se na tobě čas podepsal?
Kdo řídí mou lokomotivu,
když venku sekáš dřevo?
Ben?
Jméno, hodnost a služební číslo.
- Víc se nedozvíš. - Promiň. Jsem zvědavec.
Asi jsi nečekala, že se tak brzo zase uvidíme.
Ale je to Ben, viď?
Vždycky jsi měla nos na talenty.
Nepromluvíme si o tobě?
Jak jsi to dokázal? No tak.
Jak jsi nás v Chicagu tak překvapil?
- Určitě mi to toužíš prozradit. - Ano!
Konečně!
Nemáš taky ráda prima drama?
Něco sis asi domyslela.
Nechal jsem Alenku běžet naprázdno
a pár měsíců jsem tábořil ve vozovně.
Když jste byli na druhé straně světa,
z dosahu satelitu, byli jsme vybaveni.
Pořád jsem číhal, Melanie,
a čekal na svou chvíli.
A...
jel jsi zkratkou?
Přijel jsi po staré testovací dráze ve Skalnatých horách, co?
Povím ti všechno,
když mi dáš klíče.
- To nemůžu. - Uděláš to.
Sice jsi mi přerušila spojení,
ale pořád můžu spustit kotvu a zastavit vás.
Když se odpojíš, Sněhoborec nepřežije ani 20 minut.
Není to ironie? Moje chráněnka.
Celé roky přede mnou prcháš,
a náhle se ode mě nemůžeš odtrhnout.
Chci svůj vlak, Melanie.
Vlastně až donedávna jsi ho řídil.
Co to má znamenat?
Bylo jednodušší držet tě naživu.
Přesvědčila jsem lidi, že jsi v lokomotivě.
Ale už ji neovládám.
Nemůžu ti ten vlak vydat.
Tak kdo může?
Jeden zadák.
Zadák? Co to je?
Nic ti nedám. Dělej si se mnou, co chceš.
Vím, že chceš, abych trpěla.
Už mi nemůžeš ublížit.
Ne doopravdy.
Ahoj, Melanie.
Alex...
Ty...
Žiješ.
- Jsem dost zklamaná. - Osudové okamžiky jsou často takové.
Ať ti řekl cokoli, není to pravda.
Ukradla jsi vlak a opustila mě. Co na tom není pravda?
Ne, poslala jsem pro tebe.
Pro tebe...
Pro tebe, babi a dědu.
Ale nevrátili se.
Čekala jsem.
Ukrást mi budoucnost bylo důležitější, co?
Alex, prosím tě...
Mám toho moc na srdci.
Prosím tě, změň téma.
Jejich společnost je k smíchu, ale výroba potravin funguje.
Fajn. Drůbež, vajíčka.
Jídelní vůz první třídy nevykolejil.
Došlo jim morfium a neviděla jsem žádné mlátičky.
To asi bolelo.
- Víš, co je zadák? - Ne.
Ale zdá se, že jim velí nějaký Layton.
A nějaký Roche, asi vrchní brzdař,
a ta blondýna ze správy.
O panu Laytonovi jsem neslyšel.
Tvá matka si prý na mě hrála.
Stýská se jim po mně?
Správa pořád nosí stejnokroj.
Slečna Audrey.
Pořád s námi.
Zdravíčko.
- Všechno v pořádku? - Ne. Odveďte Melanii do cely.
Provedu.
Podívej se na mě.
Jen klid. Nedělej si to těžší.
Prosím vás!
Ano, lokomotivu máme pod kontrolou,
ale Velká Alenka je jako kotva, co nás brzdí.
Ten vlak byl postaven pro 60člennou posádku?
Zhruba tolik, ale nevíme, jak ho upravili.
- Kolik jich tam může být? - Odhadem tak 200.
Ale nejspíš míň.
Zajali naši strojvedoucí.
Cestující už mají dost válčení. Nemám pravdu?
Nemýlí se. Všichni jsou vyčerpaní. Potřebujeme odpočinek.
Nenapadli nás. Takže se uklidníme.
Ano, začněte s ním vyjednávat.
Melanie to tam nejspíš právě teď
s panem Wilfordem a svou dcerou řeší.
Pan Wilford nechce ovládnout jen tento vlak.
Chce ovládat vás všechny, vaše tělo i duši.
Správně! Nevěříme mu.
Chceme mluvit s ním.
Utište se.
Klid!
Parazit o 40 vozech tady nebude poroučet.
To je na Sněhoborci.
Vytrváme. Říkejte si tomu, jak chcete,
ale nezačneme vyjednávat, dokud nám nevrátí Melanii.
Slyšeli jste.
Naší prioritou, naší zodpovědností je,
aby lidi ve Sněhoborci byli klidní, sytí a jednotní.
Jako tomu bylo vždy.
Sestavíme jednotku. Potajmu. Ruth z toho vynecháme.
Nemůžeme na ně zaútočit.
Netušíme, co je za těmi vraty.
- A co Melanie? - Právě kvůli ní to musíme udělat.
Všichni jsou unavení, ale Wilford má plán.
Musíme udeřit dřív než on.
Podívejme se.
Kam jdeš?
- Nesahejte na mě. - Nebo co?
Výstraha, pane Laytone. Stahují se mračna.
- Nevíte, o čem mluvíte. - Sakra.
- Dost! - Nikam nepůjdeš.
Uhněte! Co vás to popadlo?
Zradila Josie. Nezaplatí za to?
- Melanie jí vyhrožovala. - Zradila.
- A Josie je mrtvá. - Jsem těhotná!
Je to pravda?
Zaro?
Ano.
Těhotenství na Sněhoborci.
To je naděje.
Ohrožovali naše dítě.
Vaše dítě?
Tím se všechno mění.
Vy dva jděte pryč. Padejte!
- Dejte jí pokoj. - Cože?
Vraťte se do svého brlohu.
To není správný.
Něco ti povím, Laytone.
Tyhle osobní věci,
to se v tu tvou demokracii věří dost těžko.
Nemůžeš zůstat v Řetězech.
Nosí vaše dítě, mohli by ji napadnout.
Najdu ti místo někde vepředu, daleko od všech potíží.
A teď opravdu musíme promluvit k cestujícím.
Jsem na straně Sněhoborce, pane Laytone.
Pracuji pro cestující, jako vy.
Dobře.
Tak vyhlaste svou pravdu.
Zdá se, že tak vám věří.
Občané Sněhoborce.
Setřást Wilfordův třídní systém nám trvalo sedm dlouhých let.
Nyní se Wilford vrátil a napojil se na nás.
Víme, že nás klidně zastaví,
ale brzdaři a povstalecká armáda novou hranici zabezpečili.
Ruth Wardellová a správa povedou diplomatické iniciativy.
Sněhoborec využije všech prostředků, aby ubránil vydobytou svobodu.
Ale...
při všem, co jsme obětovali,
s velkou lítostí
a zdráháním nyní musím
pozastavit náš demokratický experiment
a prodloužit stanné právo na neurčito.
To znamená, moji milí bojovníčci, že půjde do tuhého.
To nebude populární.
Má na vybranou?
Tuneláři bojovali za volební právo. Měli bychom psát ústavu.
Jakesi.
Taky bych radši připravovala volby,
ale ještě musíme něco dotáhnout a zase se obracíme na vás.
Dobře?
Jaké je to venku?
Ale nebuď hned divná. Mám jen pár otázek.
Dobře.
Jaké je to venku?
Je tam chladno.
Je to hrozné.
A je to...
Je opravdu smutné pomyšlení na to,
co ještě před pár lety žilo.
Hlístice přežijí.
Ano.
Hlístice přežijí.
Máš omrzliny?
Trochu. Nic to není. Protrhla se mi kombinéza.
Pomalu zapomínám.
Na starý svět.
To je škoda.
Mrzí mě, žes v něm nežila déle.
Naším světem je teď vlak. Ten ovládáme.
Co...
Co se stalo s babi a dědou?
Nechtěli odejít s muži, které jsi poslala.
Chtěli zemřít doma.
Říkali, ať jdu, ale já je nechtěla opustit.
Víš...
Měla jsem důvod tě k nim poslat.
Proč? Protože jsi chtěla ukrást vlak, a dcera ti byla na obtíž?
Abych tě chránila před ním.
On mě zachránil, když jsi mě opustila.
Proto tě nezachránil.
- Co je to? Mělas to v kombinéze. - Vzorek sněhu.
Proč jsi vzala vzorek sněhu?
Protože jsem sedm let nebyla venku ze Sněhoborce.
Zase mi lžeš.
- Ruth, nemůže být v první třídě. - Proč ne?
Jak to bude vypadat, Zaro?
To mě nezajímá. Zajímá mě jen naše dítě.
Budete potřebovat bydlení, pane Laytone.
Základnu pro každodenní úkoly.
Můžete používat celé toto patro.
Nahoře je oddělené bydlení.
Na Sněhoborci nese těhotenství jisté výhody.
Jak bychom vám poděkovali, Ruth?
Jak jste to dokázala?
Každý si teď trochu upravuje pravidla, že pane Laytone?
Co se stalo s... nóbl majiteli?
Byl to vůz Schwartzových. Bylo jim přes osmdesát.
Když se zadáci zmocnili vlaku, vzali si kyanid.
Nebylo by pěkné, kdyby tu zas zavládla radost?
Když tu bude pobíhat drobeček.
Dva bezpečnostní čipy. Vaše klíče.
Rádo se stalo.
KDO NEUMÍ POČÍTAT, TEN SE PŮJDE VYKOUPAT
PRÁCE - ČEST - DĚS
121 STUPŇŮ PODE VŠÍM
Otočit. Ruce za záda.
- Je to ona. - Ano, to je ona.
Ne někdo jiný s pytlem na hlavě.
- Výborně! - Opravdu výborně.
Paní Cavillová osobně.
Pamatuji si vás. Vy jste doktoři...
Headwoodovi.
To jste si tu zařídili?
Pojďte.
- Vidíš? Zkouší to. - Už vyzvídá.
- Ale dáváme pozor. - Pozor!
Posaďte se.
Venku je kosa.
- Mrazík si do vás kousl? - Do ramene.
Ale doneslo se nám, že plíce jsou taky zasažené.
- Alex? - Podíváme se na to.
Otevřít.
- Dobře. - Tady máme trochu práce.
- Výborně. - Kryopatie?
- Výborně. - Zakašlat.
Nadechnout.
Máte štěstí. Udělali jsme pokroky v léčení naší posádky.
Co je to?
- Říkáme tomu šlem. - Šlem.
Syntetický tkáňový gel.
Utišující.
Až budeme hotovi, nebudete mít ani jizvu.
Hej! Klid!
Máte čerstvé jídlo?
A co máte vy?
Kdo má ovoce?
Děkuju.
My obchodovat.
Mluvíme anglicky, vole.
Tak já mít šťavnaté jablko,
organický floridský pomeranč a lahodnou hlízu.
Jeden... pytel trávy.
Úžasná Alenka.
Do řady!
Držte zobáky, a dostanete podíl.
Konečně jsem v zadním voze.
A je pravda, že páchne.
Není to, co to bývalo.
Vlaková úchylačka a brzdař Kuřimír. Dál už nepůjdete.
Jen se díváme. Jsme otevřený vlak.
Máte stanné právo.
Pane Wilforde!
Ať je za těmi dveřmi cokoli, každej má rovnou šanci.
Pan Wilford přichází.
- Pan Wilford přichází! - Lilah!
Tudy.
Dáma dorazila.
Melanie.
Udělej si pohodlí.
Jen se bahním.
Proč s námi nejí Alexandra?
Na to je dost času.
Dost času.
Rozhodli jsme se.
Laytone, pro Mel je to velké riziko.
Chceš Melanii zpátky? Takhle změníme situaci.
Nechám linku otevřenou.
Jsme připraveni. Ale musejí otevřít dveře.
Nevíme, kdy to bude.
Nerad čekám na jejich tah.
Cítíš to?
Kdo tady kouří trávu?
Pikeu!
Sedm let bez brka, brácho.
A tohle je prima matroš.
Dostali jsme ho za blbou bramboru.
Jdeš za mříže.
- Počkej. To je všechno. Přísahám. - Tak počkat.
Takhle je překvapíme. Pojď.
Dělej.
Připravena?
Jo. Čtyřicet vozů? To ujdu desetkrát denně.
Nejsi připravená. Jsi pořád napůl brzdařka.
Máš bobky z toho, co je na druhé straně.
Když vyhynutí nepřijmeš,
už jsi mrtvá.
Ahoj.
- Připravena? - Jo, v pohodě.
Mám u sebe pistoli.
Hej!
Máte ještě nějaký starý dobrý drogy? Koks? Éter?
Mám tady mango.
Je perfektní.
Měkoučký.
Úplně z něj stříká šťáva.
- Stačí oloupat a strčit do pusy. - Chceš mango, Kevine?
- Je jako duha... - Kdyby na to přišel...
Jak se jmenuješ, kámo?
Já jsem Pike.
- Cokoli potřebuješ. - Počkej...
Toho kravaťáka!
Druhá vlna!
Kuše!
Děkuji, Sykesová.
Kvůli tomuhle pivu jsem unesl majitele pivovaru. Pamatuješ?
Pamatuju.
V Des Moines.
Chutná jako od něj.
- Nepovím ti, kdo je náš sládek. - Kruci!
Lokomotiva.
Pane!
- Sněhoborec prorazil dveře. - Cože?
- Jak to provedli? - To není jasné.
- Pošlete Boba. - Ledaře, nebo Olejáře?
Co myslíš?
Běžte!
Ústup!
Pojď!
Dělej!
Utíkejte!
Běžte!
Sám ten vůz zamrazil.
Za pár vteřin tam bylo minus 70, a on to ani necítil.
- Jo. - Já to vyřídím. Přiveďte ho.
Ne, vrať se.
Kolik zraněných? Dvacet?
V útoku, o němž jsem nevěděla.
Bylo to vojenské rozhodnutí za stanného práva.
- Nic osobního. - Jak si to nemám brát osobně?
Informoval jste lokomotivu, ale správu ne.
A nakopali vám prdel.
Neztratili jsme území a dostali, co jsme chtěli.
Váš kamarád?
- Kevine! - Proboha, Ruth. Vy jste zešíleli.
Chápu, že to tak vypadá, ale...
Je to veliká chyba.
Wilfordovi je jedno, jestli umřete. Jestli vymře Agro.
Může všechno restartovat.
Jdeme.
Sedni si.
Zajali Kevina.
Ta pitomost,
ta urážka myslet si, že můžou nějaké rukojmí vyměnit...
za tebe.
Co na to říct? Jsou noví.
Ukradla jsi mi vlak! Použila moje jméno.
Všude jsi ho vyvěsil.
Já ten svět postavil! Jiný nezbývá a je můj!
Já ho ovládám! A ty?
Opravovalas traktory na tátově farmě.
Vytáhl jsem tě z hnoje, když ti bylo 17.
O všechno se rozdělil.
Všechno jsem ti dal.
Řešení.
- Není žádné řešení... - Proboha!
...dokud se nevrátíme ven!
Tohle je svět. Ocelová tepna na mrtvé kuličce.
Pojď se mnou.
Jsi strojvedoucí.
Strojvedoucí,
zastavte Sněhoborec.
- Zastavit, s radostí. - Alex.
Zpětný chod.
Spustil kotvu.
NOUZOVÉ ZASTAVENÍ
Nesmíme zastavit. Odpojí nás.
Vezmu si ho zpátky, Mel.
Když nepřiměješ toho Laytona, aby mi ho předal,
Alex nás odpojí
a projedeme se trochu nazpátek.
Až se vrátíme, budou všichni mrtví.
A tvá práce na příštích pár let
bude jednoho po druhém zkompostovat.
- Co to dělá? - No tak!
Všechno zase dobrý!
Tak pojedeme!
Odpoj Sněhoborec
a začni couvat.
- Nedělej to. - Proč?
- Je to rozkaz. - Protože je to správné.
Ten vlak je naše budoucnost.
Ale proboha. Přineste mi whisky.
Udělej to!
Když je odpojíš, všichni zemřou.
A celý svět... zemře s nimi.
Věř mi.
To si nevezmeš na svědomí.
Odpoj je. Dělej, Alex!
No tak.
Alex...
Jen do toho.
Špatná volba, miláčku.
Nemůžu je odpojit.
- Cos to provedla? - Předimenzoval spojovací mechanismus.
Pamatuješ? Povídala jsem ti,
že když se něco stane s ústředním zámkem,
úchytová ramena nepůjdou ručně rozevřít.
Ty vole, a jedeme v tom spolu.
Ano, navždycky.
Tak poruč Alex, ať dá Sněhoborec do pohybu,
nebo všichni zemřeme.
- Nikdy. - Je to jediné řešení.
Musíme se naučit spolu vycházet.
- Dostala tě. - Sklapni!
Nemáš na vybranou.
Počkej...
na rozkaz.
Díky bohu. Ušetřili nás.
Ušetřil nás.
Bude to dlouhá studená válka.
Překlad titulků: Vít Bezdíček