‫בפרקים הקודמים...‬
‫אל תדאג. הגישה שלי ישירה מאוד.‬
‫לא קנית תחפושת מוכנה בשקית, נכון?‬
‫איזו אימא אתה חושב שאני?‬
‫יש לכם פה אישה צעירה יוצאת דופן.‬
‫אם לא הייתי מחפה עלייך היום,‬
‫בטח היית בכלא.‬ ‫-אליס!‬
‫מייקל בולינסקי.‬
‫איזה זין.‬
‫קייט פוסטר, את הבאה בתור.‬
‫מייק ואני למעשה החלטנו לאחד כוחות.‬
‫זו תהיה בעיה?‬ ‫-לא אם זה טוב.‬
‫תחזרי לפה. לא סיימתי איתך.‬
‫אני לא יכולה לפספס את הטיסה.‬
‫על מה את מדברת? הטיסות שלנו בצהריים.‬
‫אני יודעת, הקדמתי את שלי.‬
‫אני חייבת לחזור הביתה לליל כל הקדושים‬ ‫בגן של הבן שלי.‬
‫לא ידעתי שליל כל הקדושים‬ ‫הוא אירוע חובה להורים.‬
‫הוא לא, אבל הוא כן.‬
‫יש עניין של תחרות.‬ ‫אני צריכה להכין תחפושת. זה...‬
‫אלוהים, זה ממש סיפור. ‬
‫- שאני אמות! היא יושבת לבד! -‬
‫באמת ״שאני אמות״.‬
‫מה? אנחנו בסדר?‬
‫אה, העבודה? לא. זה משהו אחר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אלה, הבת שלי, מצליחה לשבת לבד עכשיו.‬
‫היא לא אמורה לעשות את זה?‬
‫היא כן.‬
‫היא פשוט קצת צעירה. זו התפתחות מוקדמת.‬
‫אה, היא כמו אימא שלה.‬
‫לא יודעת,‬ ‫אני פשוט קצת מבואסת שהחמצתי את זה.‬
‫אבל היא תמשיך לשבת, נכון?‬
‫כן.‬
‫אז תתפסי אותה כשהיא תהיה טובה יותר.‬
‫אני יודע בוודאות שאני יושב טוב יותר עכשיו‬ ‫מאשר לפני שנה.‬
‫האמנם?‬
‫כן, אני מקצוען.‬ ‫-סתום.‬
‫בואי לפה.‬ ‫-לא, אני באמת חייבת לזוז.‬
‫ברצינות, ביי!‬ ‫-מה את עושה?‬
‫בינתיים את בטוחה.‬
‫אלוהים.‬
‫ניית׳ן, היי.‬ ‫-קייט.‬
‫נכנסתי והיא פשוט ישבה לה.‬
‫כאילו היא עושה את זה חודשים או שנים.‬
‫זה פשוט קורה, נכון?‬
‫לא חשוב כמה נתעלם מהם או נפשל.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני ממש מצטער שפישלתי, קייט.‬
‫לא. אתה לא חייב להגיד את זה שוב.‬
‫אני מבקש סליחה משלושתכם. מגיע לכם יותר.‬
‫תראה, לא הייתי...‬
‫אני לא מושלמת.‬
‫אני לא יודע. אני מרגיש שאני קולט לראשונה‬
‫כמה נזק עשיתי.‬
‫ניית׳ן, באמת, אני...‬
‫התגברתי על זה, אני חושבת. או שלפחות‬
‫אני לא רוצה לכעוס על זה יותר.‬
‫ואו. זו...‬
‫זו ממש גדלות נפש.‬
‫לא, זו לא. פשוט יש לי...‬
‫יש לי קצת פרספקטיבה עכשיו.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫תחזרי הביתה, אלינו, טוב?‬
‫אני בדרך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫שכחת משהו?‬
‫את תמיד יוצרת עם חפצי מלונות?‬
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
‫חשבתי שנראית לי מוכרת.‬
‫ויקטוריה.‬
‫שניכם ממש אתגרתם אותי,‬ ‫אבל אני מכירה את ״טרואייר״ זמן רב.‬
‫הם מכירים את העבודה שלי טוב יותר, זה הכול.‬
‫לא, מזל טוב.‬
‫את באמת נראית אחרת.‬
‫כן? נראה לי שאני צריכה קרם עיניים חדש.‬
‫לא, את נראית טוב יותר. פחות אשמה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫אבל אני אגיד לך מה.‬
‫את ומייק, אתם צוות שאני שמה עליו עין.‬
‫זה ליל כל הקדושים,‬ ‫לחיי הליצנית הקטנה שלנו.‬
‫אני חושב שהיא תבין סוף סוף מה העניין בחג.‬
‫ליל כל הקדושים המטופש.‬ ‫זו הדרך של ביה״ס לגרום לנו לעצור‬
‫ולבצע תרגיל כיבוי אש מורכב‬ ‫של מיומנות וסבלנות.‬
‫טוב, אני אוהב את ליל כל הקדושים.‬
‫ואת חייבת ליהנות מהצעדים הקטנים האלה‬ ‫כי לפני שתבחיני‬
‫הן יהיו בנות־עשרה ונשנא אותן.‬
‫לא את, אליס. את אחת מהטובות.‬
‫אבל אני מקבל תחושת זרע פורענות‬ ‫מאחותך ג׳יימי.‬
‫אם לא ניזהר, היא עלולה לגמור כמו ברנה.‬
‫אבא, די.‬
‫בכל אופן, מספיק עם ליל כל הקדושים.‬
‫אליס, אימא שלך ואני דיברנו‬
‫והיא רוצה לומר לך משהו.‬
‫אליס, את יודעת שלא הייתי נהדרת.‬
‫או אפילו טובה.‬ ‫-ליונל.‬
‫אליס.‬
‫היית סבלנית מאוד כלפיי‬
‫ואבא שלך ואני רוצים לגמול לך‬ ‫על שהיית כל כך אחראית.‬
‫אז אנחנו מחזירים לך את הטלפון שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כי אנחנו סומכים עלייך.‬ ‫-תחשבי על הגיפים הכיפיים‬
‫שתוכלי לעשות היום‬ ‫במסיבת ליל הקדושים המיוחדת של אחותך.‬
‫תוכלי לעשות פילטר בוקרים. יש פילטר בוקרים?‬
‫לא, ואני לא יכולה לבוא.‬
‫מה? למה?‬ ‫-זה היום של יריד המדע.‬
‫מה? איך שכחתי מזה?‬
‫סיפרתי לך על זה.‬
‫ברור שסיפרת. לא, אני יודעת.‬
‫אז נתראה בארוחת הערב?‬
‫כן.‬ ‫-טוב. לכי תהיי מדעית.‬
‫ותהני מהטלפון כי הרווחת אותו.‬
‫בטוח יש פילטר בוקרים.‬
‫יש גבול לכמה אפשר להשתמש בפילטר החתלתול.‬
‫כמה זמן אני צריכה להישאר ככה?‬
‫את רשאית להסיר את כיסוי העיניים.‬
‫אם כך, אעשה זאת.‬
‫אוי, לא. זה מפחיד מדי.‬
‫נכון?‬ ‫-את לא יכולה לשלוח אותה ככה.‬
‫היא תעשה סיוטים לשאר הילדים.‬
‫נו, בחייך. איך זה מפחיד יותר‬ ‫מהמפלצות ב״רחוב סומסום״?‬
‫יש מפלצת שגרה בפח אשפה.‬
‫ישלחו אותה הביתה.‬ ‫-אני אשלח אותך הביתה.‬
‫די, נו, היא תהיה בסדר.‬ ‫-היי.‬
‫היא תהיה מתונה‬ ‫בהשוואה לשאר היצורים בכיתה שלה.‬
‫קקי.‬ ‫-כן.‬
‫הדם הוא תוספת יפה.‬
‫זה היה שלי פעם.‬
‫יוצרים לולאה קטנה אחת‬ ‫ואז עוד לולאה קטנה...‬
‫שנייה. אל תזוזי.‬
‫אני בא.‬
‫באת לאסוף את המנצחת העתידית‬
‫בתחרות התחפושות של ״סיינט סלין״?‬
‫את יודעת שלא היית צריכה להתחפש לכבוד זה?‬
‫ברור שהייתי צריכה, וגם אתה.‬
‫מה זה?‬
‫קניתי לך תלבושת, נתחפש אלינו בפרום.‬
‫בכלל לא משנה מה אלבש. כולם שונאים אותי.‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-זה כן.‬
‫אף אחד לא אוהב אותי בעבודה, אתה יודע.‬
‫ובגן אני האימא שנעלה את הבת שלה במכונית.‬
‫הם ינתחו כל צעד שלי.‬
‫תשמעי, אם יש משהו שלמדתי‬ ‫מכל מפגשי ״אימא ואני״‬
‫הוא שלאף אחד לא אכפת ממה שהשאר עושים.‬
‫כולם מרוכזים מדי בעצמם.‬
‫אבל אולי, את יודעת...‬
‫תוכלי להיות קצת יותר נחמדה לאנשים.‬
‫רגע, אתה אומר שזו אשמתי?‬ ‫-לא. את...‬
‫את מאיימת, ג׳ני.‬
‫כלומר, תסתכלי עלייך. אני...‬
‫עם יופי גדול באה אחריות גדולה.‬
‫וכן, אולי תוכלי להיות‬ ‫קצת יותר נחמדה לאנשים.‬
‫אני מבינה.‬
‫תודה.‬
‫- ״סיינט סלין״ -‬
‫גבירותיי ורבותיי, אימהות ואבות,‬ ‫ברוך בואכם.‬
‫אני שמחה מאוד להציג בפניכם‬
‫את כיתת הטרום חובה של ״סיינט סלין״.‬
‫אני גאה ביותר להנחות היום‬
‫את תחרות תחפושות ליל כל הקדושים‬ ‫הראשונה שלנו.‬
‫סליחה... סליחה.‬ ‫-נתחיל...‬
‫אוי, חמודים. יש לי פה את התחפושת של צ׳רלי.‬
‫הנה.‬
‫שבי, גברת פוסטר.‬ ‫-טוב, סליחה.‬
‫שבי.‬
‫אני הולכת.‬ ‫-בכל אופן, לפני התחרות...‬
‫אלוהים, איך לא נוח לי.‬
‫אני נראה כמו פי דידי.‬
‫איאן, איכס, דוחה. דידי?‬
‫הוא נקרא ״לאב״ עכשיו.‬
‫אין מצב שזה נכון.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫אני מצטערת על התחפושת שלו.‬
‫היא הצליחה.‬
‫עשית את ה״זבנג וגמרנו״ שלך?‬ ‫-מה?‬
‫את יודעת, סימנת וי על הזיון ברשימה שלך?‬
‫אה, כן. מייק.‬
‫התברר שזה יותר "זבנג והתחלנו"‬ ‫מאשר "זבנג וגמרנו".‬
‫נראה לי שאולי פתחתי פה קופת שרצים.‬
‫הלכתי להגניב קצת חלב,‬ ‫ועכשיו אני חושבת לקנות את הפרה.‬
‫האנלוגיות שלך אף פעם לא מובנות לי.‬
‫היי, על מה את מסתכלת?‬
‫השיפוצניק שלי. הם איבדו את הטכנאי שלהם‬ ‫וביקשתי ממנו לעזור.‬
‫ואו. אהבה מתדפקת על דלתך?‬
‫פרנקי, אני לא יודעת.‬
‫את חייבת לתפוס אותה, במחושים.‬
‫כפיים לכיתת הטרום חובה!‬
‫כעת נעבור לתחרות התחפושות,‬
‫וכמובן שאני אשפוט בתחרות.‬
‫כמה מפתיע,‬ ‫היא מנצלת את זה עד הטיפה האחרונה.‬
‫לדעתי היא במרחק שלושה משפטים מאורגזמה.‬ ‫אני הייתי מתכופפת.‬
‫הזוכה בתחרות תחפושות ליל כל הקדושים‬ ‫של ״סיינט סלין״ היא...‬
‫זה אנחנו.‬ ‫-זו זואי.‬
‫שיהיה. תיראה מופתע.‬
‫רודה קוין־בואה!‬
‫רודה!‬
‫זו רודה שלי!‬
‫וכעת,‬
‫הזוכה בפרס ״תחפושת לא מהעולם הזה״...‬
‫רגע, כולם מקבלים פרס?‬ ‫-זין.‬
‫טיילר ותומאס!‬
‫מה, פיג׳מות? עצלנים.‬
‫הבאה בתור, התלמידה שמבינה מה זו הצהרתיות,‬
‫זואי מתיוס!‬
‫כן! זו הילדה שלי!‬
‫על הפרשנות שלה למלאלה.‬
‫רגע, היא כיפה אדומה.‬ ‫-נו, תזרום.‬
‫ועכשיו, פרס ה״מצחיקולה״. ג׳יימי קרלסון!‬
‫מה? זו אני?‬
‫יש!‬
‫צ׳רלי פוסטר, יש גם בשבילך.‬
‫התחפושת הטובה ביותר בעבודת יד!‬
‫התחפושת הטובה ביותר בעבודת יד?‬ ‫-נהדר, לא?‬
‫- ליל כל הקדושים שמח, סיינט סלין! -‬
‫מה קורה פה?‬
‫- אליס: שולטת ביריד המדע עכשיו -‬
‫היי.‬
‫היי, תראו את האימא עם התחפושת בעבודת יד.‬
‫אני מצטערת,‬ ‫זה לא מצלצל כמו פרס ה״מצחיקולה״.‬
‫לפחות לא הבאנו את הילדה‬
‫שזכתה בפרס ״סביר שתרדוף את הסיוטים שלי״.‬
‫היי, רודה ניצחה ניצחון הוגן.‬
‫בנות.‬
‫ג׳ני, לכי.‬ ‫-איאן.‬
‫היי, חבר׳ה.‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה, ג׳ני? מה שלומך? איך העבודה?‬
‫האמת היא שמעולה.‬
‫קיבלתי קידום‬ ‫והאחריות החדשה ממש מוצאת חן בעיניי.‬
‫נחמד.‬
‫מה שלום איאן?‬
‫הוא עובד אצלי עכשיו.‬
‫הוא נער עסקים.‬
‫נער...‬ ‫-עסקים?‬
‫די בטוחה שאין דבר כזה.‬
‫יש.‬
‫בכל אופן...‬
‫אני אשמח להתעדכן מתישהו‬ ‫אם תרצו לקבוע פגישת משחק לילדים.‬
‫זה ממש נחמד. תודה, ג׳ני.‬ ‫-בטח, כן.‬
‫זה יהיה מעולה.‬
‫רואות? אני נחמדה. מעולה.‬
‫אז נתראה.‬ ‫-ביי, ג׳ן.‬
‫אני חייבת לזוז, הבטחתי גלידה לילד.‬
‫ב״ילד״ אני מתכוונת לליונל.‬
‫ביי, אחותי.‬ ‫-נתראה.‬
‫היי.‬ ‫-קייט, איך אפשר לעזור לך?‬
‫רק רציתי להודות לך.‬
‫למעשה,‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫זה מסאז׳.‬
‫זה נדיב מאוד,‬ ‫בייחוד מכיוון שאת וכל שאר ההורים‬
‫כבר נתתם לי שובר מתנה.‬
‫באמת? כן. נתנו לך מתנת ליל כל הקדושים.‬ ‫ברור שנתנו.‬
‫אבל האמת היא שמסאז׳ נשמע טוב יותר‬ ‫מארוחת ערב עם הצגה.‬
‫איך אני אמורה להתרכז באוכל?‬
‫בואי.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-חשבתי שאולי את צריכה חיבוק.‬
‫את יודעת, אפילו שלא זכיתי בפרס היום,‬
‫אני עדיין חושב שמגיעה לי גלידה,‬
‫כי אני הכי מצחיקול במשפחה הזו.‬
‫מה, ג׳יימי? היא לא כזו מצחיקולה.‬
‫ד״ר קרלסון!‬
‫סנדי? היי!‬
‫אני רוצה שתכירי מישהי.‬
‫זו השותפה שלי, פטימה.‬
‫יש לך בת־זוג?‬ ‫-אשת־זוג.‬
‫אני ממש שמחה בשבילכם.‬
‫עשית בשבילו דברים ממש נהדרים.‬
‫אני כאן, פטימה.‬
‫טוב, נלך.‬ ‫-תשמרו על עצמכם, זוג יונים.‬
‫נראה שזה לקוח מרוצה.‬ ‫-כן, טוב, נוגדי דיכאון,‬
‫מתברר שהם עובדים.‬ ‫-כן.‬
‫מנגו!‬
‫אסור לאבא לגשת לדוכן‬
‫כי אבא מנצל לרעה את חוק שלוש הטעימות.‬
‫יש להם אבטיח.‬
‫היי, ברנה. ההורים שלך יודעים‬
‫שאת מבריזה מיריד המדע כרגע?‬
‫יריד המדע של ביה״ס שלנו רק בפברואר.‬
‫אליס הכינה הר געש בשנה שעברה?‬
‫הוא היה מעפן.‬
‫ברצינות?‬
‫היא לא שמה עליכם.‬
‫היי, תשמרי על הפה שלך.‬ ‫-אני מצטערת,‬
‫אבל אני שמחה שאסור לנו לבלות יחד יותר‬
‫כי היא התחילה לעשות דברים... לא יודעת.‬
‫על מה את מדברת בכלל?‬
‫תבדקי את הפינסטוש שלה לפעמים ותגלי הרבה.‬
‫מה זה?‬ ‫-פינסטוש.‬
‫באנגלית בבקשה.‬
‫חשבון פיקטיבי‬ ‫כדי שההורים שלך לא יראו מה את עושה.‬
‫איך היא מעלה את זה? הטלפון שלה היה אצלי.‬
‫אני לא אמורה להראות לך את זה.‬
‫כן, היא העלתה את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי, אני מצטערת שפישלתי‬ ‫עם התחפושת של צ׳רלי.‬
‫אני יודעת שזה היה חשוב ושאתה בטח מאוכזב.‬
‫את לא צריכה להתנצל.‬
‫הקריטריון היחיד היה לא להכין לזניה,‬
‫ועמדת בו.‬
‫סליחה שכל כך הלחצתי אותך.‬ ‫-לא, אני מבינה.‬
‫לא רצית שאצא מגוחכת ליד האימהות האחרות.‬
‫אני יודעת שאני לא בדיוק בטי דרייפר.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬
‫כי לא מאוחר מדי לחתוך, אתה יודע?‬
‫למצוא לעצמך עקרת בית קלילה‬
‫שמחזירה קופסאות פלסטיק שמשאילים לה.‬
‫אני לא רוצה את זה.‬
‫אולי רציתי, אני לא יודע. כבר לא.‬
‫אני רק רוצה אותך.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫אז בוא נעשה את זה.‬
‫מספיק עם הסודות.‬
‫מספיק עם הסודות. עשינו עסק.‬
‫בואי נלך לאכול דלי מלא עוף.‬
‫ואז הוספתי סודה לשתייה והכול התפרץ.‬
‫המורים השתגעו? הם בטח השתגעו.‬
‫מי לא אוהב הר געש?‬ ‫-רוב האנשים מפומפיי.‬
‫אן, בחייך. הבת שלך ניצחה ביריד המדע.‬
‫איך את לא מתרגשת יותר?‬
‫ניצחת ביריד המדע?‬
‫לא ניצחתי, אבל הייתי במקום שלישי.‬
‫איפה המדליה?‬ ‫-השארתי בלוקר.‬
‫מי זכה במקום הראשון?‬ ‫-ג׳רי קולמן.‬
‫והשני?‬ ‫-קנדיס ואשיר.‬
‫איזו חברה טובה. אני כל כך גאה בך, מתוקה.‬
‫הילדה הקטנה שלי.‬
‫או בעצם, הנערה הקטנה שלי.‬
‫תודה, אבוש.‬
‫אני חושב שאקח רבע עוף.‬
‫רגע. יש להם כנפיים. זה משנה הכול.‬
‫מה הילד הגדול שלי רוצה? רוצה אצבעות עוף?‬
‫אצבעות עוף. אולי לכולם, אה?‬
‫- תתקשרי אליי, קיבלנו את ״טרואייר״ -‬
‫אני חייבת לעשות טלפון.‬
‫אין בעיה.‬ ‫זה ייתן לי הזדמנות להתאפס על עצמי.‬
‫יש להם עוף בוופלים.‬
‫כל התוכנית שלי הלכה.‬
‫הלו.‬ ‫-קיבלנו את ״טרואייר״?‬
‫קיבלנו ועוד איך.‬
‫זה שלנו.‬
‫ניסיתי להתקשר קודם.‬ ‫-רגע, אבל ויקטוריה...‬
‫התחרפנה?‬
‫כן, הם הודיעו לה לפני שעה והיא יצאה עליהם.‬
‫ואו.‬
‫כן, העבודה שלנו.‬
‫כתלות בכך שנעבוד יחד, כמובן,‬
‫אבל אמרתי להם שזו לא תהיה בעיה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני פשוט בהלם.‬ ‫כלומר, אתמול בלילה היה...‬
‫כן.‬
‫תקשיבי, בקשר לזה, יש לי הצעה.‬
‫קייט, מה את רוצה?‬
‫אני לא רוצה לבחור בשבילך.‬ ‫-תן לי רגע.‬
‫אני בדרך לקאבו‬ ‫ואני רוצה שתבואי לפגוש אותי.‬
‫רגע, מה? כלומר, לצרכי עבודה?‬
‫אני מניח שנוכל לעבוד קצת.‬
‫חשבתי שזה יהיה יותר בשבילנו.‬
‫לנצל את הפינוקים של העבודה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫בואי לפגוש אותי, קייט.‬
‫קייט, אולי מנה משפחתית?‬
‫היא מגיעה עם עוגת קוגלהוף. די כיף, לא?‬
‫יותר מדי? בלי עוגת קולגהוף?‬
‫טוב, אני אחליט.‬
‫הלו?‬
‫קייט, את שם?‬ ‫-כן, אני פה.‬
‫מה, את לא רוצה את זה?‬
‫אני לא יודעת אם אני יכולה‬ ‫לתת לך את מה שאתה צריך.‬
‫תקשיבי,‬
‫אני לא צריך שיטפלו בי. אני מסודר.‬
‫אבל אני חושב שנהיה טובים יחד.‬
‫ואני רוצה לראות אותך מאושרת.‬
‫אני בטח אהיה שיפור על פני המצב הנוכחי שלך.‬
‫אתה מגיש לי הצעה עכשיו?‬
‫כן, את אומרת שזו לא הצעה טובה?‬
‫לא.‬ ‫-אז מה את בוחרת?‬
‫קייט, מה את בוחרת? נו.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-קייט.‬
‫בואי ניפגש.‬ ‫-אני אביא לך מה שתרצי.‬
‫מה את רוצה לעשות?‬ ‫-אצבעות עוף?‬
‫מה את בוחרת?‬
‫אני רוצה...‬
‫עברית: אדוה לנציאנו‬