Aiemmin...
Älä huoli. Lähestymistapani on suorasukainen.
-Ethän ostanut valmispukua? -Millaisena äitinä pidät minua?
Tämä tyttö on erityinen nuori nainen.
Ilman suojeluani olisit vankilassa.
Alice!
Michael Bolinski.
Voi perkele.
Kate Foster, sinun vuorosi.
Mike ja minä yhdistimme voimamme.
-Onko se ongelma? -Ei, jos se on hyvä.
Tule takaisin, en ole valmis!
On pakko ehtiä lennolle.
Mitä? Se lähtee vasta kello 12.
Vaihdoin aiempaan.
Lasten koulussa on halloween-juhlat.
En tiennyt, että se on vanhemmille pakollinen.
Ei ole mutta on.
Heillä on kisat. Pitää tehdä asu.
Se on iso juttu.
HITTO! ISTUU ITSE!
Hitto, tosiaan.
Saimmeko sen?
Keikanko? Ei, se oli muuta.
-Oletko ok? -Joo.
Tyttäreni Ella oppi istumaan itse.
Eikö pitäisi?
Pitää, mutta hän on nuori ja edellä kehitystä.
Kuten äitinsä.
En tiedä. Ikävä, kun en nähnyt sitä.
Hän istuu uudelleen.
Joo.
Näet, kun hän on vielä parempi.
Olen parempi istumaan kuin vuosi sitten.
Niinkö?
-Olen ammattilainen. -Pää kiinni.
-Tule tänne. -Pitää mennä.
-Oikeasti. -Mitä teet?
Olet turvassa toistaiseksi.
Hitto...
-Hei, Nathan. -Kate.
Menin hänen luokseen, ja hän istui -
kuin olisi tehnyt sitä jo vuosia.
Aika kiitää.
Eikä se riipu siitä, miten mokaamme.
Tiedän.
Anteeksi, kun mokasin.
Ei. Älä puhu siitä enää.
Pyydän teiltä kolmelta anteeksi. Ansaitsette parempaa.
En ole ollut...
En ole täydellinen.
En tiedä. Kuin tajuaisin ensi kertaa,
miten paljon vahinkoa tein.
Olen oikeasti -
toipunut siitä -
tai en halua enää olla vihoissani.
Vau, se...
Olet tosi kypsä.
Enkä ole. Löysin vain...
En tiedä. Löysin perspektiiviä.
Kaipaan sinua.
Tule kotiin.
Olen tulossa.
Rakastan sinua.
Minäkin sinua.
Unohditko jotain?
Leikitkö aina hotellikamoilla?
Näytit tutulta.
Victoria.
Pistitte parastanne, mutta olen tuntenut TruAirin kauan.
He tuntevat työni paremmin.
Ai, onnittelut.
Näytät erilaiselta.
Niinkö? Tarvitsen uuden silmävoiteen.
Näytät paremmalta, vähemmän syylliseltä.
Ai, kiitos.
Mutta -
minun on parasta seurata sinua ja Mikeä.
On halloween. Tässä on pikku klovnille.
Hän ymmärtää viimein, mistä on kyse.
Se on vain koulun tapa saada meidät -
tekemään hommia.
Tykkään halloweenista.
Pitää nauttia tästä, koska ennen pitkää he ovat vihattuja teinejä.
-Tuota... -Et sinä, Alice. Olet yksi hyvistä.
Mutta siskosi Jayme on ehkä musta lammas.
Hän saattaa kasvaa Brennan kaltaiseksi.
Isä, lopeta.
Halloween riittää.
Alice, äitisi ja minä olemme jutelleet.
Hän haluaa -
kertoa sinulle jotain.
Alice, en ole ollut kovin mahtava.
-Tai edes hyvä. -Lionel.
Alice.
Olet ollut kärsivällinen,
joten isäsi ja minä tahdomme palkita sinut vastuullisuudestasi.
Annamme sinulle puhelimesi takaisin.
-Niinkö? -Niin.
-Luotamme sinuun. -Ajattele GIFejä,
joita voit tehdä siskosi halloween-juhlissa.
Käytä vaikka cowboy-filtteriä. Onko sellaista?
Ei, enkä pääse.
-Miksi? -Tiedenäyttelyn takia.
Miten saatoin unohtaa?
Kerroin siitä.
Niin tietysti. Nähdäänkö illallisella?
-Jep. -Mene tieteilemään.
Nauti puhelimesta, ansaitset sen.
Cowboy-filtteri on pakko olla.
Kisufiltteriä ei voi käyttää aina.
Kauanko pitää olla näin?
Ota kätesi pois.
Saatanpa...
Ei, ihan liian pelottavaa.
-Eikö niin? -Et voi lähettää häntä noin.
Muut lapset saavat painajaisia.
Onko se muka pelottavampi kuin Seesamtien hirviöt?
Yksi niistä elää roskiksessa.
-Hänet lähetetään kotiin. -Lähetän sinut.
Hän pärjää kyllä.
Hän on kesy luokan muihin friikkeihin verrattuna.
-Kakkaa. -Niin.
Veri näyttää hyvältä.
Tämä oli minun.
Ensin yksi pupunkorva ja sitten toinen.
Hetki. Älä karkaa.
Tullaan!
Tulitko hakemaan Saint Celinen -
parhaan asun kisavoittajan?
-Tiedäthän, ettei sinun tarvitse pukeutua? -Tietysti.
Sama koskee sinua.
Mikä tämä on?
Sinun asusi. Menemme tanssiaisasuissamme.
Asullani ei ole väliä. Kaikki vihaavat minua.
-Ei ole totta. -Onpas.
Minusta ei tykätä töissä, ja koulussa -
olen äiti, joka lukitsi lapsensa autoon.
Joka siirtoni analysoidaan.
Opin äiti-lapsiryhmissä sen,
ettei kukaan välitä toisten tekemisistä.
Kaikki miettivät omia asioitaan.
Mutta ehkä -
voisit olla vähän kiltimpi muille.
-Onko se minun syytäni? -Ei. Sinä...
Olet pelottava.
Katso itseäsi. Minä...
Suuren kauneuden myötä tulee suuri vastuu.
Ehkä voisit olla vähän kiltimpi muille.
Ymmärrän.
Kiitos.
SAINT CELINEN KOULU
Naiset ja herrat, äidit ja isät, tervetuloa.
Minulla on suuri ilo esitellä Saint Celinen päiväkotiluokka.
Olen ylpeä,
kun saamme pitää ensimmäisen halloween-asukilpailumme.
-Anteeksi. -Saamme...
Söpö. Tässä on Charlien asu.
Noin.
HAUSKAA HALLOWEENIA, SAINT CELINE!
-Istu, rouva Foster. -Anteeksi.
Istu nyt.
-Minä lähden. -Ennen kisaa...
Tosi epämukava olo.
Näytän P. Diddyltä.
Ian, yäk. Diddyltä? Hän on nykyään Love.
Ei voi olla totta.
Hitto vie.
Valitan hänen asuaan.
Se toimi.
-Saitko kakkoselta? -Mitä?
Saitko hänet naitua veivilistalta?
Ai Miken? Joo. Kakkonen saattaakin olla ykkönen.
Siitä voi syntyä melkoinen soppa.
Kuin varastaisin maitoa ja haluaisin ostaa koko lehmän.
En ymmärrä vertaustasi.
On aika kurpitsan Kaikki siis huutakaa kurpitsaa
Pelottaa, voisin huutaa Kerran vuodessa
Mitä tuijotat?
Korjaajaani. He menettivät teknikon, ja pyysin häntä avuksi.
Onko se rakkautta?
En tiedä.
Ota siitä kiinni kaksin käsin.
Iso lopetus Mutta ensin karkki tai kepponen
Aplodit päiväkotilaisille!
Nyt seuraa asukilpailu.
Minä olen tietysti tuomarina.
Yllätys, yllätys. Hän on jauhanut siitä.
Hän saa orkut kolmen lauseen jälkeen. Väistä.
Saint Celinen halloween-asukilpailun voittaja on...
-Hys, nyt me voitamme. -Se on Zoe.
Sama se. Esitä yllättynyttä.
...Rhoda Coyne-Bois!
Rhoda!
Minun Rhodani!
Ja nyt,
hurjimman asun palkinnon voittaa...
-Saavatko kaikki palkinnon? -Voi helvetti.
...Tyler ja Thomas!
Pyjamat? Ei yhtään yritystä.
Seuraavaksi oppilas, joka tekee ison vaikutuksen,
Zoe Matthews.
Sillä lailla!
Hänen versiostaan Malalasta.
-Hän on Punahilkka. -Älä välitä.
Hassuimman palkinto menee Jayme Carlsonille!
Mitä? Minulleko?
Hyvä, kulta!
Charlie Foster, sinäkin saat palkinnon.
Paras itsetehty asu!
-Paras itsetehty asu? -Eikö se ole hyvä?
Mitä tapahtuu?
TIEDEPROJEKTI PÄRJÄÄ HIENOSTI
Itsetehdyn asun sarjan voittanut äiti.
Se ei kuulosta yhtä hyvältä kuin hassuin asu.
Emme sentään voittaneet palkintoa painajaismaisimmasta.
Rhoda voitti reilusti.
Naiset.
-Jenny, mene. -Ian.
-Hei, kaverit. -Terve.
Mitä kuuluu? Miten töissä menee?
Hienosti. Sain ylennyksen ja tykkään vastuusta.
Kiva.
-Entä Ian? -Hän on minulla töissä.
Bisnespoikana.
-Bisnes...? -Poikana?
Ei sellaista ole.
Onpas.
Joka tapauksessa...
Olisi kiva jutella vaikka leikkitreffeillä.
-Kiva, kiitos. -Sopii.
-Se olisi kivaa. -Näettekö? Olen kiva. Hienoa.
-Nähdään. -Hei.
Pitää mennä. Lupasin jätskit.
Siis Lionelille.
-Hei. -Nähdään.
-Hei. -Kate, miten voin auttaa?
Halusin kiittää sinua.
Itse asiassa -
hankin sinulle jotain.
Hieronnan.
Ai. Se on anteliasta, koska sinä ja muut vanhemmat -
annoitte jo lahjakortin.
Niinkö? Ai niin. Halloween-lahjan, totta kai.
Hieronta on tosin parempi kuin teatteri-illallinen.
Miten voin keskittyä ruokaan?
Tule tänne.
Mitä tapahtuu?
Ajattelin, että halusit halin.
Vaikken voittanut tänään palkintoa, uskon yhä,
että ansaitsen jätskin, koska olen tämän perheen hassuin.
Jayme ei edes ole kovin hassu.
Tri Carlson!
Sandy? Hei!
Haluan esitellä jonkun.
Tämä on partnerini Fatima.
-Onko sinulla tyttöystävä? -Naisystävä.
Olen onnellinen puolestanne.
Olet auttanut häntä kovasti.
Olen tässä, Fatima.
-No, me lähdemme. -Pitäkää huolta, rakastavaiset.
-Onnellinen asiakas. -Masennuslääkkeet toimivat.
Joo.
Mangoa!
Isä ei saa tulla tiskille, koska rikkoo maistamissääntöjä.
Heillä on vesimelonia.
Brenna, tietävätkö vanhempasi, ettet ole tiedenäyttelyssä?
Se on vasta helmikuussa.
Tekikö Alice viime vuonna tulivuoren?
Se oli surkea.
Oikeasti?
Hän huijaa teitä.
-Varo sanojasi. -Valitan.
Hyvä, ettemme ole enää kavereita.
Hän alkoi tehdä juttuja... En tiedä.
Mitä tarkoitat?
Tsekkaa joskus hänen Finstansa niin tiedät.
-Mikä se on? -Finsta.
Selitä.
Feikki tili, jotta vanhemmat eivät saa tietää.
Mitä?
Miten hän postaa? Puhelin oli minulla.
Ei olisi pitänyt näyttää sitä.
Hän postasi tuon äsken.
Hyvänen aika.
Anteeksi.
Anteeksi, kun mokasin Charlien asun.
Se oli iso juttu. Olet varmaan pettynyt.
Ei tarvitse pyydellä anteeksi. Ainoa sääntö oli ei lasagnea,
ja onnistuit siinä.
-Anteeksi aiheuttamani paineet. -Minä ymmärrän.
Et halunnut, että mokaisin muiden edessä. En ole mikään Betty Draper.
-Luojan kiitos. -Niinkö?
Niin.
Ei ole myöhäistä lopettaa tätä.
Voit etsiä itsellesi helpon kotiäidin,
joka palauttaa lainatun Tupperwaren.
En halua sitä.
Ehkä halusin, mutten enää.
Haluan vain sinut.
-Niinkö? -Niin.
No tehdään se.
Ei salailla enää.
Ei salaisuuksia. Sovittu.
Mennään syömään kanakori.
Sitten lisäsin ruokasoodaa, ja se purkautui.
Sekosivatko opettajat?
-Kuka ei pitäisi tulivuoresta? -Pompeijilaiset.
Tyttäresi voitti tiedenäyttelyn.
Mikset ole innoissasi?
Voititko sen?
En, mutta tulin kolmanneksi.
-Missä mitali on? -Koulussa.
-Kuka voitti? -Jerry Coleman.
-Entä toinen? -Candice Vashir.
Oletpa hyvässä seurassa. Olen tosi ylpeä sinusta.
Pikku tyttöni.
Tai oikeastaan pikku teinini.
Kiitos, isä.
Otan neljänneskanan.
Niissä on siivet. Se muuttaa kaiken.
Ottaako iso poikani kanapuikkoja?
Otetaanko kaikki niitä?
SOITA - SAIMME TRUAIRIN!
Pitää soittaa.
Sopii, saan mietittyä ruokani.
Kanaa ja vohveleita.
Sinne meni suunnitelmani.
-Haloo. -Saimmeko TruAirin?
Hitto joo.
Se on meidän.
-Yritin soittaa. -Mutta Victoria...
Sekosi?
Hän raivostui, kun sai kuulla siitä.
Saamme keikan,
jos työskentelemme yhdessä.
Sanoin, ettei se ole ongelma.
Oletko ok?
Olen shokissa. Viime yö oli...
Joo. Siitä puheen ollen, minulla on ehdotus.
Kate, mitä otat?
-En halua valita. -Odota hetki.
Olen menossa Caboon. Tule mukaan.
Tarkoitatko töihin?
Voimme varmaan tehdä sitäkin.
Ajattelin enemmän meitä.
-Työn etuja. -Voi taivas.
Tule luokseni.
Entä perheateria? Saamme myös kakkua. Kivaa, vai mitä?
Eikö kakkua?
Minä selvitän.
Haloo?
-Kate, oletko siellä? -Olen.
Etkö halua samaa?
En tiedä, voinko antaa, mitä tarvitset.
Kuule. Minusta ei tarvitse huolehtia.
Sopisimme hyvin yhteen.
Haluan tehdä sinusta onnellisen. Olen parempi kuin nykytilanteesi.
Esitteletkö sinä?
Väitätkö sitä huonoksi?
-En. -Mitä sanot?
Mitä valitset? Kerro.
-En tiedä. -Kate.
-Tule luokseni. -Saat, mitä haluat.
-Mitä tahdot? -Kanapuikkoja?
Mitä valitset?
Haluan...
Tekstitys: Petri Nauha