‫בפרקים הקודמים...‬
‫מה זה היה?‬ ‫-אלוהים!‬
‫תרחיקי את המשפחה שלך מזו שלי!‬
‫אל תגזימי עם ישו, כי...‬ ‫-אני אנסה לא לדבר בלשונות סתרים.‬
‫דת היא הגורם לכל מלחמה בעולם.‬
‫שלחת אותה לחוג כדורגל.‬ ‫הוא אלים והיא שונאת אותו.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫אהבנו את קמפיין הדימום ברחובות.‬
‫נפלה לחיקי הזדמנות גדולה.‬
‫טוסי! טוסי לניו־יורק!‬
‫ושהאישה הטובה ביותר תנצח.‬
‫דחף. לא... כן.‬
‫דחפים, בלתי אפשרי לייצר,‬
‫אבל כשהם מתעוררים, בלתי אפשרי להתעלם מהם.‬
‫מה אני, דוקטור סוס?‬
‫איפה זה?‬
‫שישים ושניים אחוזים.‬
‫שישים ושניים אחוזים מהלקוחות‬ ‫רוכשים כרטיסי טיסה ברשת, לפיכך‬
‫רכישות אימפולסיביות יוכפלו ולמעלה מכך.‬
‫טוב, נו.‬
‫אלוהים.‬
‫לא, זה לא בשבילך.‬
‫- ״טרואייר״ -‬
‫בוקר טוב, ברוכה הבאה ל״טרואייר״.‬
‫היי, סליחה.‬
‫ניית׳ן, היי, אני בדיוק נכנסת להציג.‬
‫סליחה שאני מפריע. קיבלתי טלפון מהגן.‬
‫אתה לא צריך לצעוק.‬
‫הרמקול יקלוט את הקול שלך.‬
‫סליחה, אני מכין קפה.‬
‫רק רציתי לוודא שבתחפושת של צ׳רלי‬
‫אין פסטה, אלא אם היא נטולת גלוטן.‬
‫למישהו יש צליאק.‬
‫אל תדאג, לא תהיה פסטה על התחפושת.‬
‫אני נוקטת בגישה פשוטה מאוד.‬
‫לא קנית תחפושת מוכנה, נכון?‬
‫איזו מין אימא אתה חושב שאני?‬ ‫אני לא אביך אותך.‬
‫זה לא קשור אליי, קייט.‬
‫אני יודע כמה תרדי על עצמך‬
‫אם תחשבי שהורים אחרים משקיעים ואת לא.‬
‫טוב, שמעתי אותך, בסדר? בקול רם מאוד.‬
‫אני חייבת לזוז.‬ ‫-בהצלחה, מותק!‬
‫ואו, זה היה חזק. היי.‬
‫קייט פוסטר, באתי להציג.‬
‫כן, את יכולה לשבת. תרצי קפה?‬
‫לא, אלא אם תרצי שאקרע את השמלה הזו‬ ‫כמו הענק הירוק.‬
‫קייט.‬
‫מייק. אתה נראה...‬
‫ואו.‬ ‫-תראו מי שמדברת.‬
‫את בדרך כלל עם אודם?‬
‫לא. זה יותר מדי, נכון? כדאי שאוריד אותו.‬
‫למה? הוא מושך תשומת לב‬ ‫לאיבר הכי אפקטיבי שלך.‬
‫זה למעשה מוציא אותי משיוויי משקל.‬
‫אבל רק קצת, לא הרבה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים, מעניין את מי הם מביאים לזה.‬
‫מייקל בולינסקי.‬
‫איזה זין.‬
‫- ״גייז״ -‬
‫ויקטוריה.‬
‫בונז׳ור.‬ ‫-בונז׳ור.‬
‫ויקטוריה סטרומנגר.‬ ‫-כן, קייט פוסטר. כבר...‬
‫אני חייבת להיכנס.‬
‫בהצלחה לך ולעמיתתך.‬
‫את יודעת מי זו?‬
‫כן, כדאי מאוד שאדע.‬ ‫היא ניסתה להרוס לי את החיים.‬
‫אני מבינה ש״גייז״ היא המועמדת השלישית.‬
‫אליס, מותק, אפשר לדבר?‬
‫אני יודעת שאת כועסת על...‬
‫מה שקרה אתמול היה מבהיל,‬
‫ואני ממש מצטערת שנאלצת לעבור את זה.‬
‫אנחנו חייבות לדבר על זה, בסדר?‬
‫אליס?‬
‫אליס, מותק.‬
‫ליונל!‬
‫רק מזכיר, אני עדיין לא מדבר איתך.‬
‫אליס נעלמה.‬
‫היא לא בחדר?‬ ‫-היא לא בבית.‬
‫היא נעלמה?‬
‫וגם האקדח.‬
‫אלוהים.‬
‫לא, זה בסדר. אני מעריכה את זה.‬ ‫תודה רבה. טוב.‬
‫היא לא בבית הספר.‬
‫למה הבאת אקדח הביתה?‬
‫היא לא אצל ברנה. אבל המשטרה בכוננות גבוהה.‬
‫למה הבאת אקדח הביתה?‬
‫לדעתי אנחנו צריכים להתפצל.‬
‫אן, הבאת נשק טעון הביתה, הילדים שלנו שם.‬
‫מה חשבת, לכל הרוחות?‬
‫איך יכולת לחשוב שזה רעיון טוב?‬
‫אני יודעת, בסדר?‬
‫אחת המטופלות שלי הביאה אותי‬ ‫כי היא פחדה מהחבר שלה,‬
‫וכשהחזקתי אותו ביד...‬
‫משהו כאילו התעורר בתוכי, ופשוט...‬
‫לא הייתי מוכנה לוותר על התחושה הזו.‬
‫מעולה. מזל טוב.‬
‫עכשיו הבת שלנו איפשהו עם נשק טעון בתיק‬
‫כי היית חייבת להרגיש כמו אנני אוקלי הקטנה.‬
‫אני לא מצליחה להפסיק לחשוב‬ ‫על הדברים הנוראים שהיא עושה.‬
‫אנחנו לא יודעים, אולי היא לא עושה משהו רע.‬
‫ליונל, האקדח, העוגיות, החוטיני.‬
‫כל זה לא חשוב עכשיו. חשוב רק שנמצא אותה.‬
‫בוא ננסה בפארק.‬
‫היי, אתן. בואו תיכנסו.‬
‫שלום! שמעתי שאת, יקירתי, לא מרגישה טוב.‬
‫היא הייתה ערה כל הלילה.‬
‫תודה שאת לוקחת אותה ברגע האחרון.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫ככה אוכל לקבל את הכרבול שלי‬ ‫לפני שאצטרך לצאת.‬
‫את יוצאת? מי שומר על רודה?‬
‫ביאנקה.‬
‫משפחת הילדברנד סוף סוף מצאו קונה.‬
‫אם אפעל נכון, הם יקבלו יותר מהמחיר שביקשו.‬
‫אני צריכה לעשות קופה, ג׳י.‬
‫לא על זה הסכמנו, פרנק.‬
‫יהיה בסדר, טוב?‬
‫היי, ביאנקה, מותק? ג׳יזל פה.‬
‫היי.‬
‫ישו.‬
‫אם המנזר, האמת.‬
‫לא אכפת לי איזו אימא היא.‬ ‫היא לא שומרת על רודה.‬
‫לא, זו רק תחפושת.‬ ‫יש אירוע התרמה בכנסיה שלנו. ‬
‫אנחנו שרות להיטים מ״הנזירות בלוז״. הסרט?‬
‫יש לי תחפושת גם בשביל רודה.‬
‫היא לא לובשת את זה!‬
‫ג׳יזל, לאן את הולכת?‬
‫אני מעדיפה לארגן מחדש את כל היום שלי‬
‫מאשר להשאיר את הבת היחידה שלי‬ ‫עם פנאטית ישו הזו.‬
‫ג׳יזל!‬
‫אלוהים ישמור! סליחה.‬
‫היי, אבי.‬
‫זה לא נשמע אמיתי. ויקטוריה לא מצחיקה.‬
‫כל אחד יכול להצחיק.‬
‫נכון, זה לא אומר שהרעיון שלה מנצח.‬
‫אלוהים.‬
‫אז מה הרעיון שלך?‬
‫למה, אתה רוצה לגנוב לי?‬
‫אולי. הוא טוב?‬
‫מה אתה מוכר, שוויצר?‬
‫אמינות.‬
‫טיסות קצרות ידועות לשמצה בכך שהן מבוטלות‬
‫ובכך שיש בהן שירות נוראי.‬
‫אבל עם ״טרואייר״ כבר לא צריך להתפשר.‬
‫הם נותנים את חוויית מחלקת העסקים‬
‫לנוסע המתמיד.‬
‫״טרואייר״,‬
‫מחזירים את השליטה לנוסע.‬
‫זה טוב.‬
‫אבל לא מעולה.‬
‫סליחה, אבל רוב האנשים לא עובדים ככה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מייק, אתה משתנה בלתי־תלוי מהלך.‬
‫שום דבר לא משפיע עליך.‬
‫כן, כי אני מתכנן תוכנית ודבק בה.‬
‫אבל רוב האנשים לא כמוך.‬
‫יש להם הפרעות בחיים כל 20 דקות,‬
‫והם צריכים להסתגל.‬
‫אולי אחשוב שאני רוצה דג ואת ״הפצוע האנגלי״‬
‫אבל אחרי שלוש שעות עיכוב בנמה״ת ״או׳הייר״‬
‫אני רוצה פיצה ו״חמישים גוונים״.‬
‫תשוקות משתנות.‬
‫טוב, מה יש לך?‬ ‫-דחפים.‬
‫איש העסקים של היום יודע‬
‫שכדי להצליח, צריך להחליט מהר,‬ ‫תוך כדי תנועה.‬
‫״טרואייר״ מבינים את זה.‬
‫אתה רוצה מה שאתה רוצה, מתי שאתה רוצה.‬
‫בטח, אם הקהל שלך הוא מתבגרים כועסים.‬
‫אבל הלקוחות ש״טרואייר״ משווקת להם‬
‫לא מזדהים עם אימפולסיביות.‬
‫טוב...‬
‫טוב, שיט.‬
‫אליס!‬ ‫-אליס?‬
‫אליס, את פה? אליס!‬
‫היי, סליחה.‬
‫אתה לומד בחטיבת ״גרינווד״?‬ ‫מכיר את אליס קרלסון?‬
‫היא בגובה כזה,‬ ‫יש לה שיער ג׳ינג׳י ארוך ו...‬
‫ואקדח.‬
‫אדיר.‬
‫טוב. אולי זה יעזור.‬
‫הייתי זוכר אם הייתי רואה אותה.‬
‫מה זה אמור להביע?‬ ‫-תענה על השאלה, פרחח.‬
‫לא בטוח מה זה שווה לי.‬
‫כמה?‬ ‫-מה?‬
‫זו סחיטה.‬ ‫-לא, זו לא סחיטה.‬
‫שלושים וחמישה דולר.‬ ‫-זו סחיטה.‬
‫מה?‬ ‫-תשלם לו.‬
‫טוב.‬
‫תקבל כרטיס אשראי?‬
‫מה ל...‬ ‫-ראית אותה או לא?‬
‫דבר או שאקבור אותך באדמה.‬
‫לא ראיתי אותה, טוב? פסיכית.‬
‫מיץ תפוזים מוגז. חתיכת נקבה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫הלו?‬
‫זו אן קרלסון?‬ ‫-כן.‬
‫כאן סגן ניצב פלינסטוק ממשטרת טורונטו.‬
‫זה בקשר לבת שלך, אליס.‬
‫אלוהים, אליס, את בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫לא חשוב מה עשית,‬ ‫אל תגידי כלום עד שנשיג עו״ד, טוב?‬
‫איפה מצאתם אותה?‬ ‫-לא מצאנו, היא מצאה אותנו.‬
‫יש לי משהו לומר לשניכם.‬
‫יש לכם פה אישה צעירה יוצאת דופן.‬
‫היום היא עשתה משהו אמיץ מאוד.‬
‫היא מצאה נשק והביאה אותו אלינו.‬ ‫איפה הוא היה? ברחוב, נכון?‬
‫סתם זרוק ליד שיח.‬
‫תמיד אמרתי‬ ‫ששיחים עלולים להיות מסוכנים מאוד.‬
‫נכון, מותק?‬ ‫-כן.‬
‫כן. אי אפשר לדעת מה תמצא בשיח.‬
‫מחטים, אקדחים, נוודים...‬
‫גופות.‬
‫טוב.‬
‫לכולן יש תה, ו...‬
‫כולנו בטוב?‬
‫ביאנקה ואני רוצות להודות לך על שחזרת‬
‫ועל ששינית את סדר היום שלך‬ ‫כדי לשמור על רודה.‬
‫תגיעי לנקודה.‬ ‫-טוב.‬
‫איך לנסח בעדינות?‬
‫ישו מחרפן אותך.‬
‫וביאנקה ממש נשענת עליו.‬
‫אז אני רוצה להציע פשרה.‬
‫לא.‬
‫לא?‬
‫הגיע הזמן שתשמעו כמה מהחוקים שלי.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-רשימת הדרישות שלי.‬
‫כמה יש?‬ ‫-עשרים ושבע.‬
‫מספר אחת. חג המולד יישאר חילוני לגמרי.‬
‫בדגש על סנטה קלאוס.‬
‫מספר שתיים. בלי הטבלות,‬ ‫קונפירמציות או ווידויים.‬
‫מספר שלוש...‬
‫כן, זה יכול לעבוד.‬
‫בטוחה שאת רוצה לעשות את זה?‬
‫כן, אני חושבת שהשאלה היא‬ ‫האם אתה יכול ללכת אחריי.‬
‫כי משהו בי אומר לי שאתה רגיל להוביל.‬
‫אני יכול.‬
‫מעולה, אז בוא ניכנס לשם ונזדיין.‬
‫מה?‬ ‫-נציג.‬
‫בוא נציג את הרעיון המזדיין יחד.‬
‫אני אזכור לך את זה, ויקטוריה.‬
‫כן, בבקשה. אני בעיר לעתים קרובות.‬
‫וולטר, סינתיה, נדבר בקרוב.‬ ‫-בהחלט.‬
‫קייט פוסטר, את הבאה בתור.‬
‫מייק ואני למעשה החלטנו לאחד כוחות.‬
‫נרצה להציג יחד.‬ ‫-מה?‬
‫זו תהיה בעיה?‬ ‫-לא אם זה טוב.‬
‫מספר 26. בלי טקסים דתיים‬ ‫או שחזורים הוליוודיים שלהם.‬
‫ולבסוף, בלי גירושי שדים‬
‫או שימוש בסרט ״מגרש השדים״‬ ‫כחווייה לימודית.‬
‫טוב, זה היה המון.‬
‫ועל גבול הפוגעני.‬ ‫-פוגעני?‬
‫אתן יודעות מה? אני הולכת.‬
‫לא, ג׳יזל, בבקשה. לא, בבקשה.‬
‫תני לי לדבר איתה.‬
‫ג׳יזל, רגע.‬
‫אני מצטערת, בסדר?‬
‫אבל אני לא יכולה להשתנות‬ ‫רק כי את מרגישה לא בנוח.‬
‫אבל אני מבטיחה,‬
‫אם הדבר הזה כל כך מטריד אותך,‬
‫אני אשמור את האמונות שלי לעצמי.‬
‫זה לא העניין. פרנקי ואני לא דיברנו‬
‫על איך אנחנו רוצות לגדל את רודה‬ ‫מבחינה דתית.‬
‫את יודעת מה?‬
‫תישארי את. דברי עם פרנק.‬
‫אני אצא להליכה ואתן לכן קצת זמן לבד.‬
‫מצאתי את זה בחצר הקדמית.‬ ‫-איך היא...‬
‫תודה לאל.‬
‫את יכולה להודות לי.‬ ‫האל לא קשור לעניין הזה.‬
‫אני רואה מה עשית שם.‬
‫תודה, ישו.‬
‫זה היה פסול.‬
‫טוב...‬
‫איך האינסטינקטים שלי כאלה עקומים?‬
‫חשבתי שהיא איזו מניפולטיבית־על,‬ ‫והיא פשוט...‬
‫ילדה?‬
‫ילדה ממש טובה‬ ‫שעשתה את הדבר הנכון במצב מסוכן.‬
‫אני יודעת.‬
‫והיא חיפתה עלייך תוך כדי כך.‬
‫טוב, אין צורך לזרות מלח על הפצעים.‬
‫סליחה.‬
‫אתה לא צריך להתנצל, אין לך על מה.‬
‫אני זו שלא יכולה לראות באליס את מי שהיא.‬
‫זה בטח ממש מבלבל אותה.‬
‫אני כזו אימא רעה.‬
‫השתמשתי במגבון עם חומר חיטוי‬ ‫במקום במגבון לח על ג׳יימי.‬
‫מה?‬ ‫-היא בסדר, האיברים שלה בסדר.‬
‫אני מנטר את המצב, אבל עשיתי את זה.‬
‫זה בסדר לפשל.‬
‫רק עדיף שיהיו פחות כלי נשק.‬
‫היא עשתה משהו די מדהים היום.‬
‫נכון.‬
‫היא תשמח לשמוע את זה ממך.‬
‫ואגב, את עדיין בצרות.‬
‫דחף הוא שליח עצמתי ביותר.‬
‫אתם רואים משהו מלהיב‬ ‫ומשתחרר אצלכם סרוטונין,‬
‫שגורם לכם לנהוג באגרסיביות רבה יותר‬ ‫מכפי שהייתם נוהגים בפיכחות.‬
‫הקהל ש״טרואייר״ רוצה שיכור מהדחף הזה.‬
‫הם רגילים להפוך את ״אני רוצה״‬
‫ל״יש לי״.‬
‫ובכל זאת,‬ ‫ברוב חברות התעופה טסים עם הגבלות.‬
‫אבל מה אם מחלקת העסקים של ״טרואייר״‬ ‫תבטיח שדרישותיהם יתמלאו,‬
‫על הקרקע...‬
‫עם האפשרות לתכנן מראש.‬
‫...ובאוויר.‬ ‫-עם תגובה לדחפים שלך בעת הטיסה.‬
‫כי לפעמים אתה פשוט לא יודע מה אתה רוצה...‬
‫עד הטעימה הראשונה.‬
‫״טרואייר״ יכולה להרוויח מהדחפים האלה.‬
‫הם צריכים להרגיש מטופלים,‬ ‫מפונקים, מסופקים.‬
‫כי מי יודע?‬
‫אולי תתאווה למשהו שונה בדרך הביתה,‬
‫מכפי שרצית בדרך הלוך.‬
‫חברות תעופה אחרות נותנות לך מה שהזמנת.‬
‫״טרואייר״ תיתן לך מה שאתה צריך,‬ ‫כשאתה רוצה.‬
‫אלוהים.‬
‫שיט.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אלוהים, היינו טובים יחד בחדר ההוא.‬
‫ואו.‬
‫אליס, ממש הפחדת אותנו היום.‬
‫את יודעת, אקדחים הם לא צעצוע,‬
‫לא חשוב כמה חזקה הם גורמים לך להרגיש.‬
‫אני יודעת.‬
‫אולי מילאתי אותה יותר מדי.‬
‫נראה לך?‬
‫אני חייבת לך התנצלות.‬
‫התרכזתי כל כך בכמה העולם מפחיד,‬
‫אבל הוא גם יכול להיות מקום נפלא.‬
‫אבל זה תלוי בך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הבחירות שלנו יוצרות את סוג החיים שיהיו לנו‬
‫ואת סוג האדם שנהפוך להיות.‬
‫היום הבחירה שלך הייתה טובה, וכתוצאה מכך‬
‫אני רוצה שתדעי שאני סומכת עלייך.‬
‫סליחה?‬
‫אני מצטערת, אבל זה היה האקדח שלך.‬
‫כן, והבחירה שלי הייתה גרועה.‬
‫בחירה גרועה? הבחירות שלך תמיד גרועות.‬
‫בחרת לתקוף את ההורים של חברה שלי. פעמיים.‬
‫טוב, מספיק.‬
‫אם לא הייתי מחפה עלייך היום,‬ ‫בטח היית בכלא.‬
‫אליס!‬
‫תהני מכוס היין הממש מלאה שלך.‬
‫תני לי מהצ׳יפס, גברתי הצעירה.‬
‫נשארו רק איזה 42.‬
‫תקשיבי לי טוב.‬
‫ואו, המון קעקועים.‬
‫מעולה.‬
‫איך אני כל כך גרועה בזה?‬
‫עברית: אדוה לנציאנו‬