‫בפרקים הקודמים...‬
‫מה דעתך?‬
‫ואו, איזה חדר צלבים יפה.‬
‫חדר ילדים.‬
‫כן. מה אמרתי?‬
‫בדיוק הגשתי נגדך תביעה על הטרדה מינית.‬
‫אבל למה שתעשה דבר כזה?‬
‫איכס, הכול דגנים ופיקו דה גאיו.‬
‫זה האקדח שלי? תני לי!‬
‫זו הגנה עצמית.‬
‫לך!‬
‫טוב, אני באה.‬
‫די! שמעתי!‬
‫אולי תדפוק חזק יותר בפעם הבאה?‬
‫למה?‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫את קייט פוסטר?‬
‫למה?‬
‫את צריכה לענות כן או לא בשביל החלק הבא.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אתה מגיש לי כתב תביעה?‬ ‫-לא!‬
‫בסדר, אני קייט פוס...‬ ‫-זומנת לדין.‬
‫אתה לא חייב לומר את זה!‬ ‫-זומנת.‬
‫צא מפה!‬
‫תתחפף!‬
‫נראה שאימא עבריינית מין.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני מצטערת שאיחרתי, שפשוט ניכנס...?‬
‫קרה משהו? את בסדר?‬
‫כן, סתם איזה...‬
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
‫איזה בלגן קטן בעבודה,‬ ‫תביעה משפטית שקשורה לעבודה.‬
‫אבל אני מטפלת בזה, אני מסתדרת.‬
‫את תובעת מישהו?‬
‫לא, אני לא.‬
‫מישהו תובע אותך?‬
‫כן.‬
‫את יודעת, אני עו״ד. אני יכול לעזור.‬
‫אתה לא רוצה להתערב בזה, סמוך עליי.‬
‫אני רוצה.‬
‫זה מביך.‬
‫היי, אני לא שופט.‬
‫נו, ספרי לי.‬
‫טוב.‬
‫הטרדה מינית?‬
‫אמרת שלא תשפוט!‬
‫סליחה, אני פשוט...‬
‫הבן של ריצ׳רד?‬
‫פורסט הערל?‬
‫כן, הוא.‬
‫אלוהים. אבל אפילו לא הגיוני‬ ‫שהוא עושה את זה.‬
‫זו הייתה מערכת יחסים בהסכמה מלאה‬ ‫ובריאה, סוג של.‬
‫אבל הוא היה עובד שלך?‬
‫כן, הוא היה עובד שלי.‬
‫לא חכם.‬
‫טוב.‬
‫אני מניחה שזה מה שקורה‬ ‫כששוכבים עם מישהו בן 22.‬
‫קייט!‬
‫הוא לא בן 22.‬
‫טוב...‬
‫אלוהים.‬
‫טוב.‬
‫אני אוציא אותך מזה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני אנסה, אבל ללכת לסרט וארוחת ערב לבד?‬
‫אני אראה לוזר.‬
‫לא, אתה תיראה כמו מישהו שנוח לו עם עצמו.‬
‫נשים אוהבות את זה.‬
‫טוב. כן, אני אעשה את זה.‬
‫מעולה. אני מצפה לדוח מלא בשבוע הבא.‬
‫היי.‬
‫לקחת אותו למשטרה?‬ ‫-סליחה?‬
‫האקדח.‬
‫כן, לקחתי אותו, מילאתי טפסים וכל זה.‬
‫ואו, היית כל כך אמיצה.‬
‫אני מריצה את זה בראש כל הזמן,‬
‫אני חייבת להגיד,‬ ‫נראית ממש נינוחה כשהחזקת את הדבר הזה.‬
‫השטח פנוי!‬
‫בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-יופי של יציבה.‬
‫תזכרי, ככל שהאחיזה חזקה יותר,‬
‫תהיה לך יותר שליטה בהדף.‬
‫איך המרגש?‬ ‫-מעולה.‬
‫ממש מעולה.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫כמה את אוהבת את ישו?‬
‫לא חשבתי למדוד את זה.‬
‫אני אוהבת את דונלד סאת׳רלנד,‬
‫אבל אני לא אחכה‬ ‫מחוץ לבית המלון שלו כשהוא בעיר.‬
‫אז...‬
‫את לא מרגישה בנוח עם זה.‬
‫תשמעי, אני בטוחה שישו היה אחלה בחור,‬
‫אבל לא אשקר.‬ ‫אלה שאוהבים אותו עושים לי קצת בחילה.‬
‫אני מבינה.‬
‫תראי,‬
‫כשהייתי קטנה, המשפחה שלי הייתה דתית.‬
‫גם אני חשבתי שזה מוזר.‬
‫אבל אז, כשלא הצלחתי להיכנס להריון,‬
‫התחלתי לחשוב שאולי יש משהו בתפילות.‬
‫אז התחלתי.‬
‫ואז זה קרה.‬
‫אני לא יכולה להפסיק עכשיו, פרנקי.‬
‫זה דומה יותר לאמונה תפלה.‬
‫לא, זה יותר מזה.‬
‫אני אוהבת את איך שהאמונה שלי‬ ‫גורמת לי להרגיש.‬
‫אני אוהבת שיש לי קהילה,‬
‫משפחה.‬
‫יש לך משפחה.‬
‫אני, ג׳י, רודס, ג׳וניפר.‬
‫אני יודעת, היא טעם נרכש.‬
‫אולי כדאי שכולנו נבלה יחד יותר,‬ ‫נשב לארוחת ערב.‬
‫טוב.‬
‫רק אל תגזימי עם ישו, כי...‬
‫אני אנסה לא לדבר בלשונות סתרים.‬
‫עשינו עסק.‬
‫לילה טוב.‬
‫- מייק: היי, יש סיכוי לארוחת ערב? -‬
‫מה קורה?‬ ‫-כלום.‬
‫שאתקשר לגן? אני אאחר לאיסוף של צ׳רלי?‬
‫אל תדאגי. אם פורסט מטומטם כמו שאמרת,‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫את יודעת מה?‬
‫תתקשרי לאימא שלך‬ ‫ובקשי ממנה לאסוף את צ׳רלי.‬
‫מה? למה?‬
‫לא ידעתי שהוא שכר את ג׳יני קלי.‬
‫מי זו... אתה מכיר אותה?‬
‫כולם מכירים אותה. היא...‬
‫הטובה ביותר.‬
‫שבו, כולם.‬
‫כתוצאה ממערכת יחסים בלתי הולמת‬ ‫במקום העבודה,‬
‫מר גרינווד דורש פיצויים על עוגמת נפש‬
‫בסך 50,000$.‬
‫מטרת חקירה נגדית זו‬ ‫היא למצוא פתרונות אפשריים‬
‫כדי להימנע מלהגיע למשפט.‬
‫גברת קלי, את רשאית להתחיל.‬
‫גברת פוסטר,‬ ‫האם נכון שדרישות התפקיד של מר גרינווד‬
‫היו שיעמוד לשירותך באופן מלא‬
‫מחוץ למשרד ומעבר לשעות תשע עד חמש?‬
‫סיוע, לא שירות.‬
‫גברת פוסטר, האם את חושבת שיצרת תנאים‬
‫בהם יתכן שמר גרינווד יתקשה‬
‫להבדיל בין צרכים מקצועיים לצרכים גופניים?‬
‫צריך להיות דביל מוחלט כדי לא להבדיל.‬
‫את דבילית.‬
‫בערב בו מערכת היחסים מומשה,‬
‫מר גרינווד טוען שהגיע לביתך‬
‫תחת מצג שווא של שיחת טלפון בענייני עבודה?‬
‫הלקוחה שלי לא זוכרת שיחה כזו.‬
‫בכלל לא.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫אמרת שזה יום ההולדת שלך‬ ‫אז לא יכולתי שלא לבוא.‬
‫אם כך, מרגע זה ואילך‬ ‫למר גרינווד הצעיר לא הייתה ברירה‬
‫אלא להניח שטובות הנאה מיניות‬
‫הן תנאי בהגדרת התפקיד שלו.‬
‫אלא אם יש לך תמלול של השיחה הזו,‬
‫אין לך שום הוכחה עובדתית.‬ ‫-שום הוכחה.‬
‫גברת פוסטר, מהי המדיניות הרשמית‬ ‫לגבי זוגיות במקום העבודה‬
‫והטרדה מינית ב״קייט פוסטר יחסי ציבור״?‬
‫טוב, היינו...‬
‫לא העלינו אותה על הכתב. אין לנו מדיניות.‬
‫כי זה היה נוגד לחלוטין את כל התוכנית שלך.‬
‫תנו לי לנחש.‬
‫גברת פנינים חושבת שאני מנהלת חברת יח״צ‬
‫רק כדי לגייס עוזרים צעירים‬ ‫לטובת שירותים מיניים...‬
‫קייט, די לדבר.‬
‫ידעתי. האכלת אותי בחלב האם שלך כדי שאתמכר.‬
‫אוכל לבקש הפסקה?‬
‫כן, זה נשמע טוב.‬
‫לא.‬
‫איך היא מעזה? בבית שלנו?‬
‫לא נראה לי. לא...‬
‫כלום.‬ ‫-מה?‬
‫המיזוג פה עובד ממש טוב.‬
‫מה? למי אכפת?‬
‫מה זה?‬ ‫-זה?‬
‫שאלה מצוינת, אן. אני אגיד לך מה זה לא.‬
‫זה לא דיסק־און־קי.‬ ‫אני יודע כי ניסיתי לחבר אותו למחשב.‬
‫בסדר, אז מה זה? אלוהים.‬
‫זה נחש‬
‫והוא של אליס.‬
‫מה זה נחש?‬
‫זה ויברטור לנערות צעירות?‬
‫מה? לא, זה משהו של וייפינג,‬
‫מין סיגריה לעישון.‬
‫כמו גיים בוי‬ ‫אם גיים בוי היה עושה ילד עם סיגריה‬
‫ומשאיר אותו במגירת התחתונים של הבת שלנו.‬
‫מה עשית במגירת התחתונים שלה?‬
‫חיפשתי חוטיני, שמצאתי גם כן,‬
‫אבל זה לא העניין. מה נעשה בקשר לזה?‬
‫איך זה בכלל עובד? מה עושים?‬
‫תנשוף.‬
‫אני צריך מים.‬
‫ליונל...‬
‫זה בטעם מנגו.‬
‫אני לא מאמינה, הם ממש דופקים אותנו עכשיו?‬
‫חולבים אותנו, אם כבר.‬
‫סליחה!‬ ‫-קייט...‬
‫אני יודעת. תראה...‬
‫אם אתה מרגיש לא בנוח עם זה,‬ ‫אני יכולה לעשות את זה לבד.‬
‫אני לא זז לשום מקום.‬
‫הדרך היחידה לצאת מזה היא אם נוכל להוכיח‬
‫שהייתם במערכת יחסים בין שני בוגרים בהסכמה‬
‫עם אדם בגיר‬
‫שהביטחון התעסוקתי שלו לא עמד בסכנה.‬
‫ואתה יכול לעשות את זה?‬
‫אם לא אקיא קודם, כן.‬
‫אני צריך לראות את הטלפון שלך.‬ ‫-מה?‬
‫תמונות, הודעות, סרטונים.‬ ‫מה שהוא שלח לך, אני צריך לראות את זה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫זו הדרך היחידה שלך לצאת מזה.‬
‫פשוט...‬
‫טוב.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אני יודעת, סליחה.‬
‫באילו מקומות‬
‫אילצת את מר גרינווד לשיעבוד‬ ‫ולהאכלה כפויה בחלב אם?‬
‫מובילה את העדה. אנא נסחי מחדש.‬
‫איפה הזדיינתם?‬
‫בדירה שלי.‬
‫בבית שלו. כלומר, של אבא שלו.‬
‫במכונית שלך פעם.‬ ‫-כן.‬
‫לא המיקום הכי פרקטי בגלל ה...‬
‫כיסאות הבטיחות לילדים.‬
‫אבל עדיין מגניב.‬ ‫-בטח.‬
‫כן, תודה. אבל זה לא היה הכול, נכון?‬
‫היו המשרד, הארון,‬
‫השירותים במסעדה,‬
‫מסעדת הנודלס,‬
‫מכונית של מישהו אחר,‬
‫הסימטה.‬
‫אלוהים, סימטה?‬ ‫-לא שכבנו בסימטה אף פעם.‬
‫אני לא...‬ ‫-מזמוז נחשב.‬
‫נכון.‬
‫טוב. פורסט, אלה כל המיקומים.‬
‫התנגדות. הכנסתי לך אצבע בחדר הכושר.‬
‫זוכרת?‬ ‫-אלוהים ישמור!‬
‫אני חושב שאין צורך להמשיך בקו החקירה הזה.‬
‫אכן.‬
‫חייב להיות כאן משהו מפוקפק.‬
‫תתגלה.‬
‫את חייבת להפסיק להציץ באינסטוש של אליס.‬
‫מה? כל ההורים עושים את זה.‬ ‫לא אחראי שלא לעשות את זה.‬
‫סליחה שאיחרתי. החזרה התארכה.‬
‫היי (גם מסטולה).‬
‫לא יודע, האמנם?‬
‫זה לא שלי.‬ ‫-באמת? כי מצאנו את זה במגירה שלך.‬
‫זה של ברנה. היא ביקשה ממני לשמור לה.‬
‫למה?‬ ‫-ההורים שלה תמיד מחטטים לה בדברים.‬
‫היא אמרה שחבל שאין לה הורים כמו שלי‬
‫שמכבדים את הפרטיות שלה וסומכים עליה.‬
‫באמת? היא אמרה את זה?‬
‫כן.‬
‫אז את לא מעשנת את הנחש?‬ ‫ברנה מעשנת את הנחש?‬
‫תפסיק להגיד ״מעשנת את הנחש״,‬ ‫זה נשמע כמו משהו אחר.‬
‫לא, אני לא.‬
‫זה דוחה. אני לא מבינה איך היא עושה את זה.‬
‫כלומר, בלי להשתעל?‬
‫לא, היא לא ממש משתעלת.‬
‫מה? מה היא, לווייתן?‬ ‫-ליונל!‬
‫יש עוד משהו במגירת התחתונים‬ ‫שתרצי להודות בו?‬
‫צאו ממגירת התחתונים שלי!‬
‫נניח, למה יש שם חוטיני?‬
‫אבא, איח!‬
‫גם הוא של ברנה?‬ ‫היא לובשת אותו כשהיא נושפת את הנחש?‬
‫ליונל, איכס!‬
‫לא, הוא שלי. מה כל כך נורא?‬
‫מה? לעזאזל!‬ ‫אמרנו להורים של ברנה שאין לך כזה.‬
‫למה אתם מדברים עם ההורים של ברנה‬ ‫על התחתונים שלי?‬
‫כי אנחנו מבוגרים ונעשה מה שאנחנו רוצים.‬
‫כן, ותשכחי מלקבל את הטלפון שלך בחזרה.‬
‫כן, ואת יכולה להגיד לברנה‬ ‫שהיא לא מקבלת את זה בחזרה.‬
‫לאן אתה לוקח את זה?‬
‫זה בטוח יותר איתי.‬
‫טוב, ארוחת הערב מוכנה.‬
‫בסדר.‬
‫לפני שנתחיל לאכול,‬ ‫אני רוצה לשאת תפילה קצרה.‬
‫את נושאת תפילה?‬
‫כן.‬
‫תודה לך, אלוהים, על המזון הזה.‬
‫על מנוחה ונחלה ועל כל מה שטוב.‬
‫אמן.‬
‫תודה לך על אהובים, רחוקים וקרובים,‬
‫על ביציות פוריות.‬
‫מודה לו על זה?‬
‫זו הביצית שלי, אחותי.‬ ‫-תודה לך על ג׳וניפר‬
‫ועל פרנקי, רודה וג׳יזל.‬
‫על מתנות אלה הבאות בחלקנו‬
‫מחסדך אשר אתה מעניק לנו ביד ישו אדוננו.‬
‫אמן.‬
‫אני אוכלת לפני שהיא מתחילה שוב.‬
‫סלט?‬
‫בטח.‬
‫ארצה להציג תמונת דברים שונה‬ ‫של מערכת היחסים הזו,‬
‫בה איש צעיר שבור לב שהוטעה מגיש תביעה‬
‫נגד מרשתי, מעניש אותה על שקיבלה את ההחלטה‬
‫לסיים מערכת יחסים חוקית ובהסכמה.‬
‫מה מתרחש פה?‬
‫אלה אנחנו במיטה.‬
‫תוכל לתאר לי את המצוקה הרגשית בתמונה?‬
‫הרגע הזה היה די רגוע.‬
‫די רגוע?‬
‫כן.‬
‫תסתכל, היא חמודה.‬
‫אני יודע שהיא חמודה בלי להביט בתמונה.‬
‫מר פוסטר, אני חושבת שיש כאן ניגוד עניינים.‬
‫מה עם זו?‬
‫זה צ׳רלי, הוא חבר שלי. רוצה לראות?‬
‫לא.‬ ‫-אז בילית עם הילדים שלי?‬
‫הילדים של מרשתי.‬
‫כן.‬
‫מר גרינווד, התמונות הללו לא נראות‬
‫כאילו אתה נאלץ לעשות שום דבר.‬
‫הן מראות איש צעיר שמוקסם מחיים לא לו.‬
‫נפגעת.‬
‫עכשיו אתה מבקש נקמה,‬ ‫אבל לא מאוחר מדי לעצור את זה.‬
‫אם מרשתי הייתה חשובה לך, אתה תעצור.‬
‫היא חשובה לי.‬ ‫-אז אמור את האמת.‬
‫האמת היא שגברת פוסטר ניצלה לטובתה‬ ‫את רגשותיו של מר גרינווד.‬
‫באמת? נראה שהיא זרקה אותו‬ ‫כי היא לא הייתה בקטע שלו.‬
‫לא, היא הייתה ממש בקטע שלי.‬
‫ואני הייתי בקטע שלה. תראי, קייט,‬
‫עדיין יש לך רגשות כלפיי. תודי בזה, בבקשה.‬
‫פורסט, נו.‬ ‫-אז אתה אכן מעניש אותה?‬
‫אל תענה לזה.‬ ‫-כנראה שכן.‬
‫פורסט,‬
‫אתה צודק.‬
‫טוב? ואני מצטערת.‬
‫הייתי אנוכית, והיחס שלי לא הגיע לך.‬
‫היי...‬
‫אני מצטערת.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטער על כל זה.‬
‫איפה החרא הקטן? פה?‬
‫אבא, מה אתה עושה פה?‬
‫אדוני, זו פגישה פרטית.‬ ‫-זה בסדר, אני אבא שלו.‬
‫השתגעת?‬
‫הפלתי אותך על הראש כשהיית ילד או משהו?‬
‫הנה מה שיקרה.‬
‫אתה תבטל את התביעה ברגע זה,‬
‫או שאזרוק את כל החפצים שלך‬ ‫בחצר הקדמית. מובן?‬
‫רק תנסה. אימא תהרוג אותך.‬
‫סליחה?‬ ‫-טוב, אני אבטל. בוטלה.‬
‫אני מצטער על זה, קייט,‬ ‫אבל זה מה שקורה כששוכבים עם ילדים.‬
‫ההשתתפות שלי בצערך מוגבלת.‬
‫כן, למדתי לקח.‬
‫מאיפה בכלל יש לך כסף לשלם לעו״ד הזו?‬
‫אני לא צריך לשלם לה אם אני לא מנצח.‬
‫זה לא נכון.‬
‫לעזאזל!‬
‫אז...‬
‫את מכריחה את הבת שלי להתפלל?‬
‫לא.‬
‫זה יגרום לך להרגיש לא בנוח?‬
‫מאוד.‬
‫אפשר לשאול למה?‬
‫ביאנקה...‬
‫דבר ראשון,‬
‫דת היא הגורם לכל מלחמה בעולם,‬
‫ודבר שני, אנחנו בשולחן מלא בלסביות.‬
‫גם אתן לסביות?‬
‫מפריעה לי גם ההודיה לאלוהים על מדע מודרני.‬
‫אלוהים לא הוביל להריון שלך. ג׳וניפר כן.‬
‫כן, אין בעד מה, אחותי.‬
‫הבנתי.‬
‫את שולחת את הבת שלך לבית ספר‬
‫עם המילה ״הקדוש״ בשם.‬
‫לכל בתי הספר הכי טובים יש ״הקדוש״ בשם.‬
‫ג׳יזל, את יודעת, אנחנו...‬
‫אל תעמידי פנים שגם את מאמינה בדברים האלה.‬
‫אני מאמינה שצריך להיות טובים לאחרים.‬
‫אני לא חושבת שיש איזה מלך בשמיים‬
‫שצופה בהרגלי האוננות שלי.‬
‫תארי לעצמך?‬
‫תארי לעצמך.‬
‫אני לא רוצה שהבת שלי תהיה בסביבה הזו.‬
‫באיזו סביבה?‬
‫את יודעת מה עושים בכנסיות?‬ ‫שרים ואוהבים אחד את השני.‬
‫מה איתך? שלחת אותה לחוג כדורגל,‬ ‫הוא אלים והיא שונאת אותו.‬
‫תודה על ארוחת הערב.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫זה טיפשי, אנחנו לא חייבים לעשות את זה.‬
‫אנחנו כן. אמרנו, ״ראית? דיווחת״.‬
‫יש לנו הסכם.‬
‫טוב, אבל אני לא מדברת.‬
‫זה בסדר גמור. אני ומרקוס ממש סבבה.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, מרקוס, אחי.‬
‫מה קורה?‬
‫סליחה, מי זה?‬
‫זה ליונל.‬
‫קרלסון.‬
‫אבא של אליס.‬
‫היי, ליונל. מה שלומך?‬
‫אחלה. סתם רגוע, אחלה, אתה יודע.‬
‫בכל אופן, התקשרתי כדי לדבר איתך‬ ‫על הסכם ההורות.‬
‫נראה שאנחנו חייבים לך התנצלות קטנה.‬
‫מצאנו חוטיני גם במגירה של אליס.‬
‫תודה על הכנות.‬
‫נראה שאף אחד מאיתנו‬ ‫לא יכול לטעון להורות טובה יותר.‬
‫מצאנו גם את הנחש של הבת שלך.‬
‫מי זו? אן?‬
‫רגע, איזה נחש?‬
‫נחש העישון של ברנה.‬
‫נראה שיש לה חתיכת מוניטין בביה״ס‬ ‫על עישון נחש.‬
‫סליחה?‬ ‫-לא, זו סיגריה אלקטרונית.‬
‫מצאנו אותה כשמצאנו את החוטיני‬ ‫במגירה של אליס.‬
‫היא אומרת שהיא של ברנה.‬
‫אבל היא הייתה בחדר של הבת שלכם.‬
‫סליחה, אתה קורא לאליס שקרנית?‬
‫אולי נשב כולנו לארוחת ערב?‬
‫בואו נשב לארוחת ערב.‬
‫נטהר את האווירה, נפטפט קצת.‬
‫כל הסכם ההורות הזו נהדר,‬
‫אבל אני חושב שנפיק תועלת‬ ‫מזמן פנים אל פנים.‬
‫רעיון מעולה, ליונל.‬
‫זה גם ייתן לכם הזדמנות‬ ‫לבוא לקחת את הנחש של ברנה.‬
‫אנחנו לא רוצים שיהיה אצלנו בבית.‬
‫אני ממש מצפה לארוחה הזו, חבר׳ה.‬
‫תודה, אלוהים,‬
‫שארוחת הערב הסתיימה.‬
‫לא גיבית אותי בכלל הערב.‬
‫אמרתי לך לא להגזים עם ענייני דת.‬
‫אני אוהבת אותך, אבל אני עדיין מתרגלת.‬
‫מתרגלת?‬
‫כן, הכנסת את ישו לזוגיות שלנו‬ ‫כמו סוס טרויאני.‬
‫קשה יותר לאהוב אותי כי אני נוצרית?‬
‫זו עדיין אני.‬
‫אני יודעת. אני...‬
‫לא, אני יודעת.‬
‫את יודעת מה? גם לך יש קטעים מוזרים.‬
‫את כותבת מכתב תודה לכל בית שמכרת.‬
‫אפילו לא ללקוחות, לבית עצמו.‬
‫אבל אני תומכת בך.‬
‫למה את לא יכולה לתמוך בי?‬ ‫-אני תומכת בך.‬
‫אבל...‬ ‫-לא, את צודקת.‬
‫את צודקת. לכולנו יש קטעים מוזרים, ו...‬
‫מעכשיו, אני תומכת בך ובכל רוחות הקודש שלך.‬
‫יש רק אחת.‬
‫רוח קודש אחת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫היית טוב שם. אבל תודה לאל שריצ׳רד הגיע.‬
‫שלחתי לו הודעה כשראיתי את ג׳יני קלי.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬
‫גאוני!‬ ‫-כן.‬
‫תודה על שטיפלת בי היום.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫אני אוהב להגן עלייך.‬
‫אז אני מניח שאנחנו פיטים?‬
‫לא, אבל היום היית טוב.‬
‫היי, אולי אזמין אותך לארוחת ערב?‬
‫אין לך תוכניות?‬
‫כבר לא.‬
‫בוא, נלך.‬
‫טוב.‬
‫אתה חושב שתוכל לאכול בלי להקיא?‬
‫זה בסימן שאלה.‬
‫היו שם הרבה הגזמות.‬
‫עברית: אדוה לנציאנו‬