I tidigare avsnitt:
Kate!
-Jag kan sälja dyktankar till sjöhästar. -Det är därför du är här.
-Är du säker på det här? -Väldigt säker.
Är det en piercing?
Förlåt. Jag vet inte vad som händer.
Sålde du vårt barn?
-Jag sålde huset. -Ursäkta?
-Vill du klä på mig? -Får jag arrangera nånting åt dig?
Jag drunknar, Frankie. Jag klarar inte mer.
Fan också...
ORIGINALINNEHÅLL FRÅN NETFLIX
Det räcker.
Det är utslag. Charlie har fått utslag.
-God morgon. Hur har du sovit? -Förlåt, men det är inte så bra här.
Sarah fick nåt sista minuten-gig, så jag är ensam i dag.
Sen vaknade han och var hysterisk.
Så tråkigt. Vill du ringa min mamma...
Jag har ringt alla, men ingen kan komma.
Han får utslag hela tiden.
Ge honom ett ljummet bad och ta på rejält med kräm.
Låt honom leka med vatten så försvinner det till i kväll.
Okej. Jag fattar. Vi går vidare. Är du nervös?
Det känns bra.
Äntligen får jag visa vad jag går för inför Stromanger.
-Jag hoppas att det går bra. Hon är tuff. -Du klarar det. Sen får jag utslag.
Jag måste ge honom ett varmt bad.
Ljummet. Nathan?
Na...
Du!
Min mamma tar henne i dag.
Jag gjorde lite äggröra.
I en påse, Frank?
Så kan man ta det med sig.
Jag ordnar det. Jag får tillbaka huset.
Är du sjuk, mamma?
Nej, raring, jag ska bara ta det lite lugnt i dag.
Bra, för jag har kvar mitt skolprojekt.
Just det. Intervjun med en modern kvinna. Jag är redo. Hur ser jag ut?
Du ser...okej ut.
Okej, då kör vi.
Okej.
Som en modern kvinna, var handlar du dina kläder?
Som en modern upptagen kvinna, handlar jag mest på nätet.
Så du syr dem inte själv?
Nej. Nån unge i Bangladesh syr mina kläder.
Att sy sina egna kläder är inte så galet. Jag stickar alla mina halsdukar.
-Jag gör egna tofflor. -Är det innan du samlar bär i skogen?
Efter.
Hur mår du, förresten?
Jag är okej. Tack.
Okej. Nästa fråga...
Ursäkta!
Hej!
Jag vet att jag inte har gjort så bra ifrån mig på sistone.
Jag ville bara berätta att jag har fyllt kylen med snacks.
Vilken sorts snacks?
Massor med godsaker. Allt kommer från den ekologiska marknaden.
Hälsokost?
Där finns chips.
-Och godis? -Ja.
Varför gör du det på en fredag före en långhelg?
De tömmer kylen halv fem.
Jag tycker att det var fint gjort, Jenny.
Baba ghanoush! Jag tar med den hem.
Du kunde ha frågat först. Jag är allergisk mot aubergine. Jag kan få en allergichock.
Hoppsan.
-Du ser jättefin ut. Är det ylle? -Ja.
Det är inte illa att vara ledande på 20 marknader över hela världen.
Men hur når vi 40?
Det är där er nya moderna logga kommer in.
Vad är det där? Kallar du det en logga? Var är grisen?
Grisen var gullig, och han har gjort ett bra jobb
men ni konkurrerar på en ny marknad nu, där rena linjer får större genomslag.
Det handlar inte om produkternas kvalitet. De är bäst på markanden.
Vi har testat båda bilderna, och den här gav avsevärt mycket bättre effekt.
-Jag sa att jag ville behålla grisen... -Du kom inte hit för att bli bortklemad.
Jag tar risken att ni byter reklambyrå, men det här är bäst för Westwood Foods.
Fortsätt.
Bra.
Désolée.
Kate, har du ett ögonblick?
Kan det inte vänta till efter presentationen?
Jag skulle aldrig avbryta om det inte var viktigt.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Hemskt ledsen.
-Ja? -Jag är ledsen. Jag brukar inte störa så.
Är det Charlie?
Han har ganska hög feber, så jag åkte in, och de tog ett blodprov.
Tänk om han har mässling? Visste du att barn kan dö av det?
-Har läkaren sagt att det är mässling? -Nej, de kör proverna nu.
Så det skulle kunna vara nåt annat, lite mindre mässligt?
Mindre mässligt? Du är väldigt lugn, till och med för dig.
Förlåt, men...
På en panikskala har vi mässling - jävlar också
och så har vi, jag vet inte, höstblåsor.
Vi får hoppas att det är det.
Nej...
-Gör du presentationen fortfarande? -Jag är mitt i den, men...
-Jag kan ta ett plan... -Nej. Du har jobbat hårt för det här.
Här kan man bara sitta och ha panik...
Ring mig om du hör nåt.
Javisst. Jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Ska vi fortsätta med presentationen?
-Gärna. -Okej...
-Vi pratade visst om ölkorven... -Just det.
-Ska vi fortsätta, Kate? -Naturligtvis.
Var var jag?
Grisen.
Grisen...
Just det. Grisen...
Förlåt. Jag fick veta att min son är på sjukhus
och han är så liten, han är inte ens ett...
Ska vi ta fem minuters paus?
Ta för er av våra härliga läckerheter.
Följ med ut, Kate, så tar vi hand om det här direkt.
Tack. Jag är hemskt ledsen.
Hemskt ledsen.
-Är du helt jävla galen? -Va?
Du säger aldrig nåt negativt till en klient.
När de tänker på Gaze ska de tänka på de pengar som vi drar in
inte på sjuka barn.
Jag är ledsen...
Hur ska jag kunna prata om kallskuret när min ettåring ligger på sjukhus?
-Du är en mor. Vad skulle du göra? -Fundera på vad som är viktigt.
Det här är ett lutande plan.
Var jag på varje skolpjäs? Nej.
Men det här är ingen skolpjäs...
Du har tur som har en kapabel man där hemma.
Vem som helst kan vara en mor, Kate.
Att åka till sjukhuset ger dig mindre skuldkänslor
men tänk på vad du förlorar.
Vad...? Ursäkta, men vad skulle jag förlora?
Vi ses där inne, Kate.
Jag ber om ursäkt, men allt är bra.
-Tack för att du flyttade tiden. -Inga problem.
Vi kan börja på den här våningen...
Ja. Det kan vi väl göra...
-Kommer vi vid fel tid? -Nej.
Ni kommer vid rätt tid. Jag ville träffa köparen
innan de ger sig ut på det sjunkande skeppet.
"Sjunkande skepp?"
Jag ska ge lite värdefull insikt.
Den här väggen, till exempel. Den ska vara bärande, men den är svag.
Min partner och jag älskade mot den när vi flyttade in. Lyssna, helt ihålig.
-Den verkar helt okej. -Dale är känd för sina skumma affärer.
Vi fick bra rekommendationer.
Vet du vad som inte har det?
Den här garderoben. Den är full med mögel.
Det här rucklet blir besvärligt om mam inte har en personlig anknytning.
Jag ska ändå riva ut allt, så det spelar ingen roll. - Kan vi gå vidare?
Vi kanske kan börja där uppe?
Fan.
Ställ undan enhörningarna, Alice.
Okej, nu gör jag det här...
Hej, jag är Alice Carlson och det här är min dokumentär:
Moderna kvinnor kontra pionjärkvinnor.
På pionjärtiden gjorde familjer sina egna kläder
genom att klippa får och göra ull på spinnrockar.
Nu fattar jag...
-Syr du dem inte själv? -En unge i Bangladesh syr mina kläder.
Fan också...
Min dag hade inte kunnat bli värre.
Hur var din?
Kan du låta bli? Jag är mitt i en viktig scen.
Han ska konfrontera barnflckornas ledare.
-Du har betett dig märkligt mot mig. -Okej.
Va? Nej!
Visst. Vill du göra det här? Då gör vi väl det.
-Jag vill bara få kontakt. -Varför det? Varför piercade du dig?
-Nej, vad fan handlar det om? -Jag vet inte...
Varför bryr du dig inte mer om min film?
Det har äntligen hänt mig nåt otroligt, men du bryr dig inte.
-Jag bryr mig... -Dina kramar är usla på sistone.
Som att krama en medvetslös kvinna.
-Nej. -Du klär dig som om du vore 19 igen.
Det ser ut som om du är ute på jakt. Vem är du egentligen?
Jag känner inte igen dig.
Du är ute hela nätterna. Du har en helt otrolig dotter här.
Vill du ens vara här? Vill du vara med oss?
Vill du vara med mig?
Jag vet inte.
Du kan inte ens svara.
Okej, då gör jag det.
Jag är färdig.
Zoe och jag är inte med i ditt experiment längre.
Om du vill finna dig själv, var så god, men jag vet var jag står.
-Herregud, jag är så ledsen. -Du, det är okej.
-Var är han? -Han är här.
Charlie! Hej, sötnos!
Får jag... Förlåt. Får jag hålla honom?
-Vem är du? -Jag är mamman. Hans mamma.
-Okej. Ta på dig en rock först. -Här har du.
Okej.
Jag bara...
Perfekt tajming. Jag skulle precis ge honom en spruta.
-Mamman får gärna sätta på plåstret. -Javisst. Jag ska bara...
Härligt!
Det här är ett universitetssjukhus. Går det bra om de ser på?
-Visst, det går bra. -Okej.
-Den får du. -Okej, tack.
Plåster. Det lärde ni er nog första dagen i plugget.
Vi ger honom sprutan...
Det är okej, lilla apan... Här kommer plåstret.
-Nu är det du. -Javisst. jag ska bara...
-Fan! -Använd inte det.
-Här är ett nytt. -Anteckna inte det.
Det är okej, Kate. Slappna av.
Jag måste bara...
Blås inte på det. Nu är det smutsigt.
Här är ett nytt.
Det gick sönder.
Jag gör det.
Och...så där.
Mamma! Jayme tog mitt vitlöksbröd.
Tyst, är du snäll.
Var så god.
-Tack. -Ingen orsak.
Får jag visa nåt jag gjorde i skolan?
Jag vet inte om det här är rätt tidpunkt...
Det är klart du får, raring.
Vi måste stötta, även när det är trist.
-Jag stöttar. -Jag vet.
Hej. Jag heter Alice Carlson. Det här är min dokumentär.
-Hon lurade mig. -Kan du vara tyst?
Den moderna kvinnan...
Var får du ditt dricksvatten?
Konstig fråga. I flaskor, antar jag?
Kranvatten är för såna som andas genom munnen.
-Borde du inte återvinna den? -Den hamnar ändå bara på tippen.
Så förnedrande...
Jag är stolt att vara min mammas dotter. Hon tar hand om oss.
Hon är nog min bästa mamma.
Hon kan inte bygga nåt, och hon kan inte sy
men hon är stark och smart och jag älskar henne.
Jag älskar dig, mamma.
Kom...
Tack.
Jag vill också vara med.
Jag behöver bara fylla dem.
Hallå?
Är du på riktigt?
Vänta, vänta. Hej.
Frankie..
Vad gör du?
Okej.
Jag får bara en chans...
...så jag tänker sätta mig ner.
Jag vet att det är nåt fel på mig.
Eller inte fel, utan snarare trasigt.
Jag vill tro att det går över, men jag kan inte lova det.
Inte än.
Men det kommer inte att vara ditt problem längre.
Jag hittade ett program och...
Jag ska åka dit... så länge som jag måste.
Det är en bra idé, Frank. Jag är ledsen att jag inte har kunnat hjälpa dig.
Nej...
Nej, det är... Det är dags för dig att slippa oroa dig för mig.
Men tror du...
...att du och Rhoda skulle klara er bättre utan mig?
Ja...
Okej, jag fattar.
Men...
Jag vill vara gift med dig.
Även om vi är hemlösa.
Okej. Det behöver vi inte vara. Köparen kunde inte betala. Huset är vårt.
Eller snarare ditt och Rhodas
tills jag har blivit frisk igen.
Kom...
Hej, kompis...
Jag är ledsen.
Jag vet att jag... gör många saker för min egen skull...
...och att du behöver mer.
Jag hoppas att du förlåter mig. Jag hoppas att jag kan göra det.
Det är tyvärr mot reglerna att ligga hos honom.
Jag kan hämta en kudde till fåtöljen.
Kan jag inte bara få stanna hos honom tills han somnar?
Tyvärr. Det är mot reglerna.
Du kanske kan bortse från det. Han är ganska rädd just nu.
Om jag bortser från det här, måste jag bortse från många saker.
Det är inte rättvist mot andra föräldrar. Var snäll och kom ut.
Jag vill inte ringa på väktarna. Du är säkert en bra mamma...
Jag vet inte om jag är det...
...men jag vet att du inte bestämmer det.
Så jag stannar här i sängen...
...och du kommer att gå härifrån, för du vet att det är rätt sak att göra.
Hej, sötnos...
Hej, kompis...
Nej, det är okej...
Du behöver inte vara rädd.
Du är den modigaste pojken på hela sjukhuset.
Jag har gått i de här korridorerna, och det här stället är bra.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu