I tidigare avsnitt:
-Jag vet inte vad som händer. -Jag tror att barnet gråter.
Kate körde mig till en abortklinik. Jag ville se hur det kändes.
Så bra att du bryr dig om vad jag tänker.
-Ger du bort allt det här? -Det är visst enda vägen till renhet.
Jag gillar inte att du åker. Ska jag säga att vi inte klarar oss utan dig?
Kanske.
Hej.
Vilket träd, va?
ORIGINALINNEHÅLL FRÅN NETFLIX
Några sekunder till.
Okej...
Dags att vända på era tavlor. Vi visar och berättar.
Jag måste säga att din tavla gör mig orolig, Sheila.
-Var det meningen att måla ögonen svarta? -Ja.
Får jag börja?
Jag känner så mycket för det här för jag håller på att förändra mitt liv.
Det är härligt att gå vidare.
Jag vill nog hellre gå tillbaka, som till när jag gick på college.
Det var en fantastisk tid.
Jag har rivit ut det här ur en bok.
Jag pluggade tillsammans med en gullig kille som nu är min man Ian.
Jag valde att göra på ett annat sätt.
Jag dekorerade Rhoda.
-Mår du bra, Frankie? -Anne har inte ens gjort uppgiften.
Det var en dum uppgift. Tavlor är för vilsna millenials utan arbetsmoral.
Du är argare än vanligt, Anne.
Förlåt. Jag och Lionel har bråkat.
-Om vad då? -Det vanliga, abort.
Ja, jag förstår att det kan bli en jobbig diskussion.
Jag påminner om att det är viktigt att hitta sätt att släppa loss.
Ja, jag har mina sätt.
Fan, vad det är skönt!
Tugga och svälj, lilla apan.
-Hur mår du? -Bra. Det här känns helt rätt.
Det är väl bra.
Jag saknar ju er. Jag vill vara med er, men det här jobbet känns så bra.
Jobbet är som en sjua, och du och herr hungerstrejk är en tia.
Sluta.
Ljug inte om hur glad du är för jobbet.
-Det här känns inte helt rättvist. -Nej, det är det inte.
Jag måste mata honom och sticka till jobbet.
Så klart. Jag älskar dig. Det vore ännu bättre om ni var här.
Visst. Ha en bra första dag, storfräsaren. Du kommer att göra succé.
Jag vet inte det...
Nathan?
Jenny?
Vem skulle det annars vara?
Jag måste verkligen gå och kissa.
-Knip. Det brukade du göra. -Okej...
-Hon är nog hungrig. -Jag är hungrig.
Ska jag koka ägg?
Jag är hungrig på dig, din idiot.
Det är för mycket press. Jag måste verkligen kissa
och nu tänker jag bara på ägg.
Vi gör det sen.
-Då har vi inte tid... -Vill du inte ha ägg?
-Jo, det vill jag. -Okej.
Hon är nere.
Vad gör du?
Du gör mig nervös. Kan du ta en paus, är du snäll?
Nej, jag har flyt här. Jag gör äntligen det jag är ämnad för. Jag är försäljare.
Jag är glad att du är lycklig. Visst är du det? Jag vet inte.
Jag rensar vårt liv. Jag kan äntligen andas.
Det är skönt att ha färre saker.
-Var är klockan? -Jag sålde den.
Vad har du mer sålt?
Bara sånt vi inte behöver eller inte använder eller kan få mycket pengar för.
Det är härligt att du har hittat nåt som du är bra på.
Det har du rätt i. Jag har tjänat 1 800 dollar i dag.
-Herregud... -Jajamän. Jag tar hand om oss.
Jag är kapten på den här skutan och jag seglar rakt upp på land.
Håll ett öga på fyrtornet bara.
Statyetten?
Såld.
-Där är du ju. Vad gör du? -Hej...
-Jag har tänkt på det du sa. -Jag är ledsen...
Nej, du har rätt. Det här är nåt som vi måste få rätsida på.
Ska tavlan hjälpa oss med det?
Säg inte nej innan du provar. Så här tar jag alla beslut på jobbet.
Det förklarar en hel del.
Ett tredje barn, fördelar och nackdelar.
-Ja, jag kan läsa. -Okej.
-Jag har en nackdel. -Bra.
-Vi har inte råd med ett barn till. -Pengar. Viktig faktor.
-Nackdel... -En nackdel till. Bra.
-Vi har knappt tid för de barn vi har. -Ingen tid. Vi har ingen tid.
Ingen tid.
-Blöjor och ersättning. -Nackdelar.
Stora nackdelar. Ja. Bebisgrejer.
Jag har en fördel! Då ska vi se...
S.S.B.
Jag tycker om söta små bebisar.
-Bonjour. Je m'appelle Kate... -Kate?
Hej, det är jag som är Piera. Jag är din assistent här.
-Trevligt att träffas. -Bienvenue.
Vi har bråttom. Madame Stromanger vill gärna träffa dig.
Kan vi stanna till på mitt kontor och lägga mina saker och ta en titt...
-Tyvärr. Hon väntar. -Så klart. Hon har ett späckat schema.
Det här hållet.
Ser Victoria Stromanger fram emot att få träffa mig?
Det är lite svårt att fatta.
Jag tänkte be henne signera Forbes-omslaget
men jag insåg att det var dumt.
-Jag tog med det... -Nej. Har du fått din genomgång?
Om Victoria? Ja.
-Ett fast handslag, professionell... -Nej, om dagens presentation.
-Det blir klockan 15.30 i konferensrummet. -Okej. Då är jag redo.
Kate Foster, det här är Meghan.
Ja. Hon är här.
Kate...
Jösses... Det här är ett stort ögonblick för mig.
Jaha, ja.
Jag ber så hemskt mycket om ursäkt.
Men dina läppar är otroligt mjuka.
Slå dig ner, Kate.
Hade du en bra resa?
Ja, jag tog tåget, så jag hann läsa Pieras PM, som var fantastiskt.
-Jag tror att planen... -Ta ett djupt andetag, Kate.
Slappna av.
Vi har gott om tid att prata om jobbet.
Förlåt, jag är lite överentusiastisk.
Oj! Tre pojkar. Du är en kämpe.
-Hur gör du? -Sov mindre. Jobba mer.
Men de går i skolan, så...
-Saknar du dem? -När det passar mig.
-I alla fall... Tack för... -Så...
Richard berättar att du kan vara väldigt övertygande.
Nej, det vet jag inte... Inte som du.
Kate...
Försök inte ställa in dig. Du måste slå mynt av den talang du har.
-Jag kan sälja dykflaskor till en sjöhäst. -Det är därför du är här.
Det är det vi vill se där inne.
Daniel Westwood är konservativ. Han kommer från en svunnen tid.
Du måste använda din talang och massera honom.
Okej.
Jag ser fram emot att se dig jobba.
Ja. Jag måste berömma dig...
Meghan signerar den åt dig.
Jaha. Okej.
-Herregud... -Jenny.
-Du är ett geni. -Jag vet.
De håller faktiskt längre.
Har du en dold mikrofon eller nåt? Du säger bara uppenbara saker.
Har du undvikit mig?
Du, det som hände härom kvällen... Det var inte jag.
Du kan låtsas vara lycklig och säga vad du vill till din mammagrupp
men jag känner dig. Det var bra att se dig acceptera hela separationsgrejen.
-Separation? -Ja.
Jag har knullat många såna. Jag vet.
Vi ska inte separera.
Den där kvällen var bara nåt konstigt.
Du, av alla, borde veta hur det känns att vilja vara nån annan för en stund.
Okej... Titta här...
Jag har haft väldigt stort tålamod med dig, men nu räcker det.
Du kan prova hur många kukar du vill och kalla det en identitetskris
men säg inget om mig. Jag vet vem jag är.
Och gör ditt jobb, Jenny. Vi börjar tröttna på att täcka för dig.
Och sluta ta mat i kylen som är tydligt märkt som nån annans.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jaså, inte?
Tre fjärdedelars calzone äter inte upp sig själv.
Du kunde åtminstone ha kastat lådan.
Det är precis det ansvaret som Westwood Foods vill bli kända för.
Att vara ledande inom paketerat kött på över 20 marknader över hela världen.
Välsmakande, kvalitativ och innovativ mat för Kanada och resten av världen.
Tack.
Vad tänker du ha på dig?
-Ursäkta? -På mötet.
-Nåt passande. -Passande?
Svart eller mörkblå dräkt. Det blir professionellt.
Skulle du tillåta att jag ordnar nånting åt dig?
Vill du klä mig?
Vi hade hoppats att du skulle ha på dig nåt lite mer festligt?
Du menar allvar.
-Så... -Piera förser dig med det du behöver.
À demain.
Bortsett från kläderna, var jag en katastrof?
-Inte alls. Hon blev imponerad. -Jag tror att jag såg ett leende.
Okej.
Vill ni ta en drink? Jag har inte varit så här ansvarsfri sen jag var tonåring.
Jag vill vara hemma till läggdags.
-Visst. -Vi ska äta tacos hemma...
Jag är ledig.
Shirley! Visst. Shirley och jag går ut.
Coolt. Jag ska ta min antibiotika, men vi ses i lobbyn. Kom inte för sent.
Okej...
FÖRDELAR: SSB, FAMILJEBAND
NACKDELAR: PENGAR, TID, BEBISGREJER, SÖMN, SKRIK...
Vad då? Vad är det?
Inget.
Nå... Shirley? Hur står det till med dig?
Har du ett förhållande? Har du en kille? En tjej? Jag dömer inte.
Det måste vara svårt nu för tiden, med alla appar?
Ja, apparna är jättekonstiga.
Förra veckan skrev en kille och sa att mina tänder var perfekta för intimitet.
-Det var ganska läskigt... -Superläskigt.
Men det är coolt att ha så många möjligheter, eller hur?
Jag har tusentals killar tillgängliga när som helst.
Å andra sidan har de tusentals kvinnor tillgängliga.
Alla vill bara se vem som kommer härnäst. Som iTunes. Ingen lyssnar på en hel låt.
Man börjar känna sig som en halv låt.
Nej då, du är en hel låt.
Menar du det?
Tack.
Och jag menar av tusentals killar måste ju en vara...
...den rätte...av dem.
En gång gick jag till en kiropraktor bara för att få mänsklig kontakt.
-Det var påhittigt. -Jag antar det. Det var väldigt dyrt.
Vad säger du om Victoria Stromanger?
Jag dör. Du måste lära dig så mycket av att jobba så nära henne.
Ja... Jag försöker undvika henne. Vill du dela en poutine? De är jättegoda.
Javisst...
Ursäkta!
Hej!
Kan vi få en rökt poutine? Kan vi dela upp den på två tallrikar?
Men inte så att vi får en tallrik med maten och en tom tallrik till.
SE TILL ATT LE - VICTORIA
Å, nej...
Det ser inte så illa ut.
Inte så illa?
Den är gammelrosa. Det är sånt gammelmostrar har på sig på barndop.
Det är ylle, om du undrade över ventilationen. Inte jättebra.
-Jag gillar det. -Gör du?
Gottgör det morgonens konversation?
Din fru ser ut som Hillary Clinton på 90-talet.
Nu hamnar vi i mina djupaste barndomsdrömmar...
-Vill du utveckla det? -Jag och Hillary Rodham på ett nöjesfält.
Bara lite ringkastning. Hon är väldigt tävlingsinriktad.
Jag saknar er.
Det är okej, raring...
Herregud... Mamma är här.
Det här är inte rätt mot honom. FaceTime med en bebis? Det är hemskt.
Han förstår, älskling. - Det är okej, Charlie. Det är okej.
-Det här är hemskt. -Förlåt. Vi måste gå...
Javisst. Vi försöker igen i...
Nathan?
-Har du rört dig alls i dag? -Jag jobbar.
Har ni haft det bra?
Jag vet inte. Är 600 000 dollar en bra dag?
Visst. Har du sålt vårt barn?
Va? Nej. Jag skulle aldrig göra det. Jag sålde huset.
Ursäkta?
Vad gjorde du?
Du borde vara glad. Jag har haft det ute ett tag
för att se vad det är värt, och ett par lade ett bud för ett tag sen
som jag struntade helt i, men sen började jag tänka. Det är bara saker.
Tänkte du inte på mig eller Rhoda?
Det är bara saker. Alltihop. En massa trams som vi inte behöver.
Vi bara städar och underhåller... Jag tänkte på allt du gör när jag jobbar.
-Det håller inte. -Men var ska vi bo?
Vet du, Frankie...
...när folk frågar hur jag står ut med dig, vet du vad jag säger?
Att det är som att vara djupt nere i havet.
Spontant, salt...
...fullt av liv...
...men farligt.
Är jag salt?
Jag drunknar, Frankie.
Jag klarar inte mer.
Va?
Nej!
Jag gjorde det här för oss!
Jag ber dig att få tillbaka vår hus.
Ordna det här.
Annars vet jag inte...
-Är du säker på det här? -Ja. Väldigt säker.
-Du då? Är du säker? -Ja. Jag är säker.
Har jag passande kläder på mig...
De har nog ingen klädkod.
Jag har en slips i handskfacket...
Du...
Du är så vacker.
KVINNOKLINIK
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu