‎Capul.
‎Dacă vrei să aduci un picior în față,
‎într-o fandare și semilună, ‎apoi să cobori,
‎pentru o postură de barcă.
‎Putem fi adulți curajoși, să recunoaștem
‎- ...că bebelușii n-au nevoie de yoga? ‎- Da!
‎Ei bine...
‎Bine, putem trece la altceva.
‎Cine are un subiect nou?
‎- Fac pe mine. ‎- Sunt gravidă.
‎- Nu! ‎- Anne!
‎Felicitări, Anne!
‎Sheila, dacă nu te superi, ‎revenim la incontinența ta
‎după ce vorbim despre vestea lui Anne.
‎Sigur.
‎Când e sorocul?
‎La sfârșit de mai.
‎Sfârșit de mai.
‎- Aoleu! ‎- Ce? Ce e?
‎Îți faci griji pentru un bebe Taur?
‎Nu, Alicia, nu-mi fac griji ‎dacă e în zodia Taur.
‎Ci pentru alte zece milioane de lucruri,
‎cum ar fi cine va avea grijă ‎de omuleții pe care i-am creat.
‎Sună aiurea.
‎Anne, se pare că ai nevoie ‎de ajutor suplimentar.
‎Te-ai gândit să angajezi o bonă?
‎Nu ne-am gândit toate la o bonă?
‎Totuși, e cam scump.
‎După ce voi face ceva bani, ‎sigur voi lua o bonă.
‎Un sfat, nu-ți angaja mama.
‎Devine foarte personal rapid.
‎Ian e bona noastră.
‎Sunt sigură că nu face nimic ‎cu copilul nostru.
‎Vorbești cu el?
‎Nu. E scriitor, așa că se pricepe ‎la cuvinte mai bine decât mine.
‎Vrei să-l domini verbal? ‎Când îți mai face probleme,
‎atacă-l cu vorbe începând cu „Eu”.
‎Formulezi totul în așa fel ‎încât să se înțeleagă
‎cum te afectează pe tine, ‎cât timp zâmbești, cu ochii blânzi,
‎- ...chiar când îl insulți. ‎- Cum adică?
‎Începem.
‎Cum să nu știi ce vreau eu să spun?
‎Eu simt că eu sunt foarte limpede.
‎Eu îmi fac griji că ai putea fi ‎un om care înțelege greu.
‎- Va funcționa. ‎- Eu nu cred.
‎Poți continua cu o muie, ‎dacă îți faci griji.
‎- În funcție de timp. ‎- Da.
‎Reptilele folosesc puțin...
‎UN ORIGINAL NETFLIX
‎...din energia pe care o generează
‎pentru a se încălzi.
‎De fapt, folosesc o zecime.
‎Mamă, trebuie să schimbi punga de scutece
‎și să pui mâncare în bolul lui Olly.
‎Știi că există tomberoane, nu? ‎E o mizerie aici.
‎- Alo! ‎- Ce?
‎Plănuiți să ieșiți azi din casă?
‎Și ce urmărești?
‎Kate, e cam devreme ‎pentru a judeca pe cineva.
‎- Sigur. ‎- Stai, ce faci cu aia?
‎Ce pare că fac? ‎Mă pregătesc să-ți hrănesc fiul.
‎Vrei să moară de foame?
‎Nu avea capac, mamă.
‎Probabil a stat afară toată noaptea, ‎nu-i poți da aia!
‎Scuze, n-am observat.
‎E prea mult să cer să faci curat în casă,
‎să hrănești câinele, ‎să nu-mi otrăvești fiul?
‎Știi ce, Kate?
‎Mă străduiesc!
‎- Serios? ‎- Da!
‎Bine atunci...
‎Atunci, am greșit.
‎Bine.
‎Voi arunca asta și ne vedem la prânz.
‎Undeva unde e pește proaspăt.
‎- Pește proaspăt? ‎- Da, te rog.
‎Da.
‎- Îți spun, e dură. ‎- Mă descurc.
‎Cine naiba e asta?
‎Înțeleg, și eu am fost fată mică.
‎Mă îndoiesc că ai fost mică!
‎La naiba, mă îndoiesc că ai fost fată!
‎- Ce problemă ai? ‎- Alice!
‎Următoarea!
‎Ai nevoie de atenție suplimentară, Alice,
‎- ...cineva care să te urmărească. ‎- Tu mă poți urmări.
‎Locuiești pe aici?
‎- La 20 de minute cu mașina. ‎- Serios?
‎Bine, a fost o greșeală, ‎poți pleca. Mulțumesc.
‎Scuze, dar ce parte din „ridică-te” ‎nu ai înțeles, Alice?
‎Să-ți ceri scuze
‎că ai crezut că poți veni cu cămașa aia.
‎Parcă ai fi tehnician dentar.
‎- Ce înseamnă asta... ‎- Mă ocup eu.
‎Înțeleg. Te crezi tare.
‎Să-ți spun ceva.
‎Ești doar o fată obișnuită, ‎care e și plictisitoare.
‎Acum ridică-te, altfel îl sun ‎pe băiatul de care-ți place
‎și-i spun că miroși ca o cască.
‎La asta mă gândeam...
‎Acum mergi în camera ta ‎și fă-ți temele,
‎să nu ajungi plictisitoare, cum arăți.
‎Se poate combate „fata rea” ‎doar cu „fata rea”.
‎E o tranziție, dar va trece.
‎Ești angajată.
‎Nu face asta aici.
‎Mă gândeam că e mai bine ‎decât la bucătărie.
‎Ce veți face voi doi azi?
‎Vom vedea o ecranizare ‎pe 35 mm a ‎Tremors ‎la Royal.
‎Cred că îi vor plăcea șerpii.
‎- Șerpii? ‎- Da!
‎Sunt monștri de pământ! ‎Nu e adecvat pentru un copil!
‎- Nu e filmul tău preferat? ‎- Dar nu sunt copil.
‎Simt că nu ai încredere în mine cu ea.
‎Nu!
‎Eu am.
‎Doar că eu simt ‎că eu aș vrea să știu
‎că mergeți în locuri sigure. Astfel,
‎eu nu va trebui să-mi fac griji ‎pentru copilul lui... eu,
‎că va avea coșmaruri...
‎Ce?
‎Ai atac cerebral?
‎Nu, eu doar... Sunt geloasă, bine?
‎Voi stați toată ziua împreună, ‎iar eu stau la muncă.
‎Sigur... Nu te cred.
‎De-abia aștepți să pleci.
‎- E ciudat. Îți e dor de noi? ‎- Da!
‎Mă gândesc la voi tot timpul.
‎Ce, nu vrei să mă săruți?
‎- Ai un parfum nou? ‎- Nu știu.
‎Cred că da. Trebuie să plec.
‎Bine.
‎Știu...
‎Mama e aici.
‎Bună!
‎Mă bucur că e treaz și mă vede ‎în plină zi.
‎Sunt surprinsă că nu doarme.
‎- A fost o dimineață mare, nu? ‎- Da? Ce ați făcut?
‎Știi tu...
‎Mă ține foarte ocupată, Kate.
‎Iată Cabernetul nostru la pahar.
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎Mamă? Da, nu știu.
‎Nu v-a plăcut?
‎- Bine. ‎- Mamă, îți dai seama
‎că nu dispărem dacă-ți acoperi ochii?
‎- Nu-mi place! ‎- Nu-i place, ați putea...
‎- Luați-l! ‎- Da, vă rog, mulțumesc.
‎Drumul e liber.
‎Doamne, mi s-a stricat de tot pofta.
‎N-a fost drăguț, ‎nu ea a făcut vinul,
‎de ce s-o pedepsești?
‎Kate, te rog, nu-mi ține lecții azi.
‎De ce nu ești de partea mea?
‎Sunt de partea ta... Nu o cunosc,
‎nu-mi pasă de ea, ‎adică pare drăguță,
‎dar nu-i știu povestea. ‎Mi-a părut cam răutăcios, știi?
‎Tonul tău e răutăcios.
‎- Doamne... ‎- Ai ochii duri
‎și nu te oprești din a da lecții.
‎Bine, mamă...
‎Nu funcționează, ‎eu încerc să fiu deschisă,
‎- ...știu că ne faci o favoare... ‎- Ce spui?
‎Mă dai afară?
‎I-ai face asta mamei tale?
‎Nu știu cum să fac asta.
‎Ar fi mai bine pentru relația noastră
‎dacă nu l-ai mai supraveghea...
‎pe Charlie. Cred că m-aș simți mai bine, ‎mai în siguranță.
‎- În siguranță? ‎- Nu asta.
‎- Cum ar fi... ‎- Nu mai spune nimic.
‎Îmi fac bagajele.
‎Ce bagaje, mamă? Nu locuiești cu noi.
‎Nu e atât de simplu.
‎Speram să mai rămâi puțin,
‎să găsim altă dădacă.
‎Câteva săptămâni, zile...
‎Câteva săptămâni.
‎Oricum te pot ajuta, draga mea.
‎Voi sta până vei găsi pe cineva
‎- ...mai potrivit. ‎- Mulțumesc.
‎Ai băut prea mult în seara asta.
‎Ba tu! De ce vii aici?
‎- Mi-ai spus să plec! ‎- Ba nu!
‎- Termină! ‎- Coboară din lift!
‎Adio! Dispari din fața mea!
‎- De ce ești atât de agresivă? ‎- Ieși!
‎- Iisuse! ‎- V-am speriat?
‎Voiam să vă dau monitorul.
‎Jayme doarme.
‎Nu mă sperii.
‎Tare. O voi lua pe Alice de la școală.
‎Tare.
‎Stai, nu e prea devreme?
‎Vreau să opresc la magazin,
‎să cumpăr fructe și legume.
‎Nu aveți aici, pentru gustare.
‎Puteam jura că e un măr pe undeva.
‎Am găsit doar chipsuri ‎și alte chestii procesate.
‎Cred că am terminat ‎chestiile sănătoase în weekend.
‎Vă pot lua ceva de la magazin?
‎Niște morcovi, țelină și... achei?
‎Acai.
‎Da, Lionel mănâncă toate mizeriile astea.
‎- Înțeleg. ‎- Mersi, ești de mare ajutor.
‎E greu să țin locul ăsta aprovizionat.
‎- Bine. Ne vedem. ‎- Ne vedem.
‎Hei, ai un minut liber?
‎Pentru tine, desigur.
‎Am remarcat o mare schimbare ‎în comportamentul tău.
‎Chiar te străduiești mult ‎în ultima vreme.
‎Ai predat munca devreme, ‎ai stat până târziu seara.
‎Deci...
‎Te mulțumesc?
‎Da.
‎Dacă știu că am sprijinul tău,
‎simt că pot face orice.
‎Sigur că productivitatea mea ‎e la nivel înalt.
‎Merită pomenit.
‎Speram, dacă ai timp după muncă azi,
‎- ...că ai vrea să... ‎- Jenny!
‎- Ian! ‎- Bună, scumpo!
‎Bună!
‎Am vrut să trec pe aici, ‎să te văd la treabă.
‎A spus că vrea să-și vadă ‎mama cea tare la muncă.
‎Salut, sunt Ian.
‎- Soțul lui Jenny. ‎- Da, salut!
‎Sunt Marvin, managerul departamentului ei.
‎Marvin, managerul.
‎- E nostim, îmi place. ‎- Bine, scumpule.
‎E o surpriză plăcută, ‎dar nu e momentul să doarmă?
‎Are un program destul de relaxat.
‎Mă gândeam să mergem toți trei la prânz.
‎- Ian, e aproape 16:00. ‎- Rahat, bine...
‎Cafea? I-ar prinde bine.
‎Ar trebui să revin. ‎Mi-a părut bine, Ian.
‎- Și mie. ‎- Salut!
‎- Marvin managerul. ‎- Bine. Nu e nostim.
‎Haide, e amuzant!
‎Ca scriitor, ‎îți confirm că e foarte nostim.
‎Vorbesc serios, aici lucrez.
‎Bine, dar am senzația că parcă,
‎- ...poate ascunzi ceva. ‎- Nu!
‎Încerc să mă pot profesionist
‎și mi-e greu când apăreți voi doi.
‎Bine.
‎- Îmi pare rău, mă simt prost. ‎- Plecăm, e OK.
‎Nu-ți face griji, ne vedem acasă.
‎- Se pune ca 15. ‎- Bine!
‎Am citit că i s-a făcut rău ‎pe o femeie în vârstă.
‎Zice că avea rău de mișcare.
‎- Amestecă pastile și alcool. ‎- Probabil.
‎E scriitoare de top și mamă a patru copii. ‎Cât de greu e?
‎Cineva a pus o poză ‎cu ea pe autocar,
‎vorbind cu străini.
‎Pare dependentă.
‎Nu judecăm, doar reparăm.
‎Cine îi reface imaginea?
‎Mă pot ocupa eu.
‎Și eu pot.
‎Ce-ar fi amândoi?
‎Nu am nevoie de ajutor, ‎e o treabă simplă.
‎Scuze de întrerupere. Kate?
‎Ai un apel.
‎- Preia mesajul. ‎- E mama ta.
‎- Ia mesajul, Rosie. ‎- A fost mușcată de câinele tău.
‎Se pare că ai după-amiaza aglomerată.
‎Nu-ți face griji, ‎ocupă-te de mama ta.
‎Mă descurc eu.
‎Să mergem.
‎- Bună! ‎- Kate.
‎Mamă, ești bine?
‎Acum da, datorită acestui medic minunat.
‎Și el și soția lui fac un copil.
‎O fetiță.
‎Kate vrea o fetiță, ‎dar e foarte ocupată.
‎Bine.
‎Felicitări pentru copil. ‎Mama e OK?
‎Va fi bine.
‎Câinele a perforat pielea, ‎i-am făcut antitetanos
‎și am pansat-o.
‎Vreau și niște analgezice.
‎Da, orice o ajută.
‎Eleanor, cred că te-ai speriat.
‎Așa e, Nathan.
‎A fost înspăimântător.
‎M-am gândit că dacă acum mor,
‎măcar voi proteja copilul.
‎Îl iubesc atât de mult!
‎Mamă, îmi pare rău pentru mai devreme. ‎Te rog, stai cu noi.
‎E bine pentru Charlie să fie ‎lângă bunica lui.
‎Urăsc cuvântul acela.
‎Până te gândești la o alternativă.
‎Kate, nu înțeleg de ce iubești atât ‎acel câine.
‎Uneori cred că ești mai intimă cu el
‎decât cu propriul tău soț.
‎Bine, am terminat aici.
‎Ia-o ușor zilele următoare. ‎Sună-mă dacă apar complicații.
‎- Bine. ‎- Mulțumesc.
‎Mamă, și Nathan îl iubește pe Olly.
‎Nathan?
‎- Câinele! ‎- Da, adică îl iubesc pe Olly.
‎- Doar că... ‎- Vezi?
‎Ce să văd? Ce e, Nathan?
‎Doar că acum mușcă,
‎și nu cred că revii de la asta.
‎Era doar protector,
‎știi, și...
‎Mamă, sigur nu l-ai stârnit,
‎poate doar puțin? ‎Ai putea face niște...
‎gesturi cu mâna ‎care ar putea declanșa ceva.
‎Sau mai ai o voce șoptită, ‎care înnebunește oamenii.
‎- Zic și eu. ‎- Haide, Kate.
‎Pielea ei e ca un șervețel.
‎Am văzut-o tăindu-se cu o lingură!
‎Putem face asta altă dată?
‎- Trebuie să revenim la muncă. ‎- Cred că ai dreptate, Kate.
‎Va trebui să fiu mai atentă, atât.
‎Dragă, ador chestiile luate ‎de noua dădacă.
‎Sunt bune, mă simt super!
‎- Era timpul să curățăm casa. ‎- Da, sigur.
‎- Ce naiba? ‎- Ce?
‎- Unde e înghețata mea? ‎- Am aruncat-o.
‎Mi-ai spus mai devreme ‎că vrei schimbări.
‎Am avut inițiativă.
‎- Foarte bine! ‎- Lionel!
‎- Bine. ‎- Vreau să cureți lucruri cu mine,
‎înainte să arunci mâncare valabilă,
‎pentru că unii mor de foame...
‎în toată lumea.
‎Cred că lumea ar fi mai bună
‎fără lucruri precum înghețata.
‎Crezi că lumea ar fi mai bună ‎fără înghețată?
‎Practic, e otravă.
‎Practic, am nevoie de ea acum!
‎- Ba nu. ‎- Chiar nu ai nevoie.
‎Ba da!
‎Îți trebuie disciplină, Anne.
‎Uite, ești „slab-grăsună”.
‎Trebuie să lași mâncarea proastă ‎și să te antrenezi.
‎Ce dracu'?
‎Nu încerc să fiu dură.
‎Cred că ești o mamă tare.
‎Simt doar că mi-ai trimis semnale.
‎Semnale de „ajutor”.
‎Cu ochii.
‎Mereu am știut ‎să văd întunericul din ceilalți.
‎Nu vreau să par ciudată, ‎dar sunt, cumva,
‎un wiccan de gradul doi.
‎Am simțit mereu întunericul din ea.
‎Taci, Lionel!
‎Scuze.
‎Alice?
‎Ce am zis despre aruncatul lucrurilor ‎prin casă?
‎- Să nu o fac? ‎- Corect.
‎Asta fac cei fără adăpost.
‎Tu ai o casă?
‎O casă frumoasă, ‎oferită de mama și de tatăl tău?
‎- Da... ‎- Ei bine...
‎du-te să-ți iei lucrurile și fă curat
‎ca să nu fii scârboasă.
‎Ai înțeles?
‎Da.
‎Tare, mersi.
‎E grozavă.
‎- Lionel! ‎- E grozavă!
‎Ai putea...
‎Hei!
‎Iar ai stat târziu?
‎Am avut de lucru.
‎Ai mâncat?
‎Da.
‎Am făcut ruladă de carne.
‎Sună minunat.
‎Unde e?
‎Am mâncat-o, Jenny.
‎Am așteptat, dar nu mai veneai,
‎și a fost foarte bună.
‎Ai mâncat toată rulada de carne?
‎- Nu face asta! ‎- Ce?
‎Nu mă umili! E destul de rău ‎că trebuie să stau aici,
‎să te aștept, să gătesc și să curăț.
‎- Ai curățat? ‎- Da!
‎Deci ea doarme?
‎Da, am culcat-o la 18:00.
‎Pare devreme.
‎Nu poți veni aici la ore înaintate,
‎să începi să mă critici, Jenny!
‎E ora 20:00!
‎Da, iar eu am muncit pe brânci
‎și aveam nevoie de timp liber.
‎- Te înțeleg. ‎- Mulțumesc.
‎Ai scris ceva?
‎Da, desigur.
‎- Pot să văd? ‎- Ești incredibilă!
‎Știu ce pui la cale la muncă, bine? ‎Nu sunt idiot, Jen!
‎Bine, pari puțin paranoic...
‎Doar... nu te uita la mine ‎cu ochii ăia de dragon.
‎- Ochi de dragon? ‎- Da.
‎Ochi de dragon, ceva ce am introdus ‎în scenariul meu.
‎Ai ști dacă ai întreba uneori!
‎Serios? Ian, acum am întrebat!
‎Ian!
‎MARVIN GRIMES ‎MANAGER IT LA TECH-CELLENT!
‎ADAUGĂ PRIETEN
‎CERERE DE PRIETENIE TRIMISĂ
‎Haide!
‎CERERE DE PRIETENIE ACCEPTATĂ!
‎FRUMOȘI PANTALONI! ARATĂ SUPER!
‎ÎMI PLAC ACEI PANTALONI.
‎ADOR PANTALONII.
‎- Bună, mamă! ‎- Kate.
‎E atât de curat aici!
‎M-am gândit că ți-ar plăcea să vii acasă ‎și să găsești asta.
‎Ce miroase?
‎Nu poți ghici?
‎Ai făcut spaghete?
‎Ai vorbit ca atunci când erai mică.
‎- Fierbinte! ‎- Lasă-mă pe mine.
‎Să te ajut, las-o mai moale puțin.
‎Nu trebuie să faci toate!
‎Îmi place să fac ceva pentru tine.
‎E frumos.
‎Da!
‎Charlie doarme?
‎Conform programului.
‎- Nathan? ‎- Încă nu a venit.
‎Unde e Olly?
‎Mamă, unde e Olly?
‎Câinele meu...
‎L-am dat afară.
‎Ce înseamnă asta?
‎E afară acum.
‎- Nu e un câine de afară! ‎- Kate, toți câinii stau afară.
‎El nu știe asta!
‎Dacă nu-l pot lăsa în garaj ‎și nu-l pot lega de un pom,
‎unde să stea acel câine?
‎În casa mea, mamă!
‎L-ai legat de un pom?
‎Am scos o pătură moale pentru el.
‎- Era, practic, de cașmir. ‎- Să nu te aud!
‎Subtitrarea: Cosmin Chiciudean