-Vad tänker du göra åt Mike? -Vet inte. Jag ser över alternativen.
Kan jag sparka honom?
Han är till besvär, men jag är också inblandad i videorna.
Sådärja.
-Bra jobbat, kompis. -Klart.
Ingen simning idag, va?
Ta den tid du behöver, men kom ihåg att ingen kommer.
Vad betyder det?
Det är ditt företag det gäller. Ingen kommer och räddar dig.
-Det där var hårt. -Nej, det är stärkande.
Hur du än gör så kommer ingen. Det är upp till dig själv.
Ingen kommer. Då så.
Örondropparna fixade. Sen, då?
-Födelsedagsmuffins till dagis. -Japp.
Ett år! Herregud, vart tog tiden vägen?
Du växer för varje minut. Älskar dig. - Sen, då?
-En lapp om att slippa simningen. -Japp.
Jag fixar i ordning honom här. Min pappa ringde.
De är här vid fem för Ellas födelsedagsmiddag.
-Fem? -Annars krockar det med nattningen.
Sant. Jag löser det.
-Ger du mig bokningsnumret för tårtan? -Japp.
TRUAIR LANSERAR LUGNA FLYG
ALLA FLYG EFTER KL 6 ÄR BABYFRIA
Men Mike...
Vad har du gjort?
Du sa att du jobbade på en lösning men lanserade i själva verket...
...en kampanj jag inte godkänt?
Jisses, lugna ner dig. Du visste ju om det.
Försök inte manipulera mig. Ser du skylten på väggen?
Det står Kate Foster PR, inte Bolinskis Billiga Bullshit.
-Vad vore det för företagsnamn? -TruAir ringer.
-Aidan och Lisa här. -Hej!
TruAirs nya babydiskrimineringspolicy, som gick ut via mejl idag,
är ett nytt simpelt sätt att gynna företagen.
-Enligt vem då? -Tidningen The Globe!
Den mest populära tidningen bland våra kunder.
Kan ni komma in idag för att prata om det här?
-Vi hade också tänkt föreslå ett möte. -Vi hör av oss.
Jag trodde inte att de skulle bli så skraja över en dålig artikel.
Vad kortsiktigt av dem.
På tal om kortsiktigt, såg du väggen komma emot dig?
Ursäkta?
Nu festar vi!
Vad är ditt wrestlingnamn? El Bolinski?
Ja, jag hatar också att jag kände igen tatueringarna.
Jag kan förklara.
Du har en minut, bara för att jag är nyfiken.
Okej. Jag jobbade sent med TruAir. Jag jobbar hårt.
Trish sa åt mig att inte komma och lukta sprit
och jag hade tagit en trea whisky...
-En trea? Du har alkoholproblem. -Jag föredrar att säga rutin.
-Jag slöt ögonen i några minuter. -Däckade.
Tolka det hur du vill.
När jag vaknade var festen i full gång.
Enda sättet att komma ut osedd var att ta närmsta förklädnad,
som råkade vara masken. Jag sprang in i en vägg på vägen ut.
Mitt fel.
I vilket skede under den diskreta flykten inträffade det här?
"Macarena" spelades, men de kan inte ens dansen!
Det hänger på vår generation att hålla den vid liv.
Inte "Macarena".
Du filmas när du ger den här skiten till minderåriga.
Va? Nej!
Du spelar det omvänt.
Jag gav det inte till minderåriga, utan tog ifrån dem det.
-Gud... -Jag har redan lagat hålet i väggen.
-Jag kan inte göra mer. -Du kan gå din väg.
Du är fel för varumärket.
Ska jag bara lämna över allt arbete jag lagt ner på Après?
När du lämnat Après köper jag ut dig ur TruAir.
Det här är resten av din hälft av vårt avtal med dem.
Jisses.
Du vill verkligen ha bort mig.
Ta de här gratispengarna och red ut din skit.
Så här är det.
Jag har ett problem. Jag har lite ont om kunder just nu.
Med barnet på väg har allt varit jävligt jobbigt.
Jag fattar och jag lider med dig.
Men det räcker inte.
-Vad är så bra med dig egentligen? -Ursäkta?
Varför smörar alla jämt för dig?
-Du är bara en subba. -Oj då!
-Du är inte ens särskilt snygg. -Lägg av nu.
Jag gillar inte ens judar.
Det där blev fel. Judar är okej.
-Hur går det? Går det framåt? -Det gör det absolut.
Första kapitlet kommer att blåsa tuttarna av dig.
Jag längtar.
Det var ett tag sen vi hördes av.
Du borde väl vara på kapitel tre-fyra?
Absolut.
Jag hoppades slippa be om uppskov.
-Kan man be om uppskov? -Ja, det händer hela tiden.
Men förläggare hatar det, och det är bra om en debutant inte behöver det.
Vi kan väl skicka över några sidor för att öka aptiten lite?
Sidor, visst. Hur många pratar vi om?
De första två kapitlen, kanske? Hur låter det?
Okej, jag kan gå igenom dem och skicka över dem nästa...
Pappa, vi kommer för sent!
-Har du högtalaren på? -Förlåt, Natashia. Det är fullt hus här.
Så sidorna ikväll då?
Okej, visst.
Toppen. Vi hörs.
Ge dig inte, Jubel. Visa den lilla skiten vem som bestämmer.
Du är inte lika jobbig idag.
-Händer det nåt i din lilla hjärna? -Jag är inne i zonen, knöl.
-Har du aldrig hört talas om spelansikte? -Jag trodde att du höll inne en fjärt.
Jag fjärtar inte.
Det är en viktig dag för mig.
Jag ska dra igång skit på jobbet, skipa lite rättvisa.
Jaså?
Som Jeanne d'Arc.
-Vet du hur det slutade för henne? -Ja.
-Det gör du inte. -Joho.
-Hon brändes på bål inför tiotusen. -Lät nån dig placera en bebis i sig?
Eller stal du ungen för att kunna jämföra kukar?
Samma fråga till dig, men för bröst.
Dra åt helvete.
Gör det själv.
Snygg cardigan, Arden.
Det är som en tungvrickare.
-Vi kanske borde kalla dig Ardigan? -Jaha?
Hur som helst, visste du att Leon tjänar
250 dollar mer i veckan, fast han utför exakt samma jobb?
Visst är det orättvist?
Gary, varför tjänar du mer pengar än Masooma?
Gena, varför tjänar du mindre pengar än Harry, Michael och James?
-Nåt som kallas lönegapet? -Va?
-Så irriterande. -Nej...
Aj! Hörru!
Vem av er kastade den mot mig?
Det gjorde vi alla, Marvin. Varje underbetald kvinna här.
Vi är redo att lämna dig, precis som ditt skägg.
-Ursäkta mig? -Nej.
För vi jobbar på ett kontor med lönegap.
-Ja! -Jaha.
-Så vad är det ni vill ha? -Lika lön, förstås.
-Och... -Barnomsorg.
Och barnomsorg.
-Och lite bättre mandelmjölk? -Du är inte delaktig, Gary!
Jag kanske kan göra nåt åt mandelmjölken,
men jag bestämmer inte vad alla får betalt
och har inte befogenhet att starta barnomsorg.
Bäst att du pratar med dem som bestämmer, då.
För den här kampen har bara börjat.
Det är dags för mig.
Det är Me Time.
Hashtag MeTime.
Heter det inte Me Too?
-Hon försöker nog göra Time's Up. -Va?
Då så.
Kom igen.
Straffläge.
Pang!
Ja!
Och spara.
Det ser bra ut. Tack. Jag uppskattar det.
Mike sa ju att arbetet på Après var flott, rätt och nästan klart?
-Ja? -Ta en titt.
"Upphöj brödraskapet"?
Det ser ut att ha skapats av Thailandsvandrare
som saknar sina collegebröder.
På en affisch kramas två killar hårt. Varför?
Vi kan inte visa det för Craig. Det är värdelöst.
-Vi behöver en ny kopia, nya foton. -Och en ny idé.
Hur ska vi hinna fixa det före mötet?
Tack för att du sa "vi". Men det hinner vi nog inte.
Just det. Ingen kommer.
Vänta lite.
Hej!
Har du velat dricka med en riktig författare?
Nu kan du det, för jag skrev precis två hela kapitel, subba!
Det är ju fantastiskt. Grattis!
Tack. Vill du fira?
Jag hade gärna gjort det, men det är helt galet här.
Jag anade det.
-De är söta. -Jag får fira för mig själv.
-Jag älskar dig. -Hej då.
Jösses.
Ursäkta mig för fan?
Ja, det är det.
-Men hej! Va? -Hej!
Det här är så lustigt.
Att du har en lekträff på vårt ställe eller att du sa att du var fast på jobbet?
Det här är jobb.
Maya tar några sista minuten-foton för en gräsölspitch.
Jaså?
Hon tänkte på mig när hon såg barnfotona.
-Hon är duktig. -Tack, universum.
Precis.
-Slå dig ner. -Ja!
Är det säkert? Jag vill inte störa mitt i jobbet.
Vi är i princip klara.
-Sätt dig. -Okej, då.
Maya, Anne firar faktiskt en omöjlig deadline för sitt bokkontrakt.
Bokkontrakt? Häftigt. Vad handlar den om?
Du Maya, visste du att Ella fyller ett idag?
Ja.
Kate sa att båda svärföräldrarna kommer ikväll.
Ja. Gud hjälpe mig.
Ventilera, hänga, jobba, allt.
Fan också.
-Du skulle bara våga. -Jag måste. Ursäkta!
-Det måste du inte alls. -Jag har varit här i en timme.
Jag måste få klart några saker på jobbet. Tack.
Jag medger att det är oförskämt.
-Det är lugnt. -Du är fantastisk.
Hej då, Anne.
Jag måste också gå.
Ciao.
Dumt.
-Vem är Ella? -Åh, min ettåring.
Dumsnuten vet inte ens att jag glömde lämna dem på dagis.
Synd för dem.
Då så. Vi har föräldrar att vinna tillbaka.
Jag hejdar dig där. Det du har är säkert bra.
Men vi har strikta instruktioner. Nån måste ta skulden.
-Jaha. -Jag är ledsen, Kate.
-Nej! -Mike?
-Mår du bra? -Det gör jag när jag har slukat en av dem.
Vi har precis fått sparken, så vad du än vill säga kan det vänta.
Nej, det kan det inte, så jag sätter mig.
Ska jag behöva ringa vakten?
-Kan alla bara sitta ner! -Vi sitter redan, Mike.
Bra.
Hela den här babysegregationen var min idé.
Kate försökte hejda mig ända från början.
Men jag gick bakom ryggen på henne.
Så om huvuden ska rulla, ta mitt.
-Vi gillar verkligen dig, Kate. -Tack.
Jag bryr mig om ert företag och vill gärna rätta till allt det här.
Kate är äkta vara.
-Ni dabbar er om ni sparkar henne. -Nu tar vi en paus.
Vi måste bearbeta det här. Vi hör av oss.
Absolut. Tack.
Vi hittar ut...själva.
-Tack. -Tack, Rosie.
Så jag ringde Craig och sa att jag är en odugling
och avsade mig Après-kontot.
Tack.
Jag vill tacka dig för att du ledde in mig på rätt väg.
Du är som en känslomässig sherpa.
-En sherpa som jag har varit inuti. -Okej...
-Du sa att vi skulle fira nåt? -Det spelar ingen roll.
-Var är Kate? -Vet inte. Upptagen.
Är det inte party-Carlson?
-Du gillar mig väl inte direkt? -Inte direkt, nej.
-Vad gör du här, då? -Jag trodde Kate skulle komma.
Vad har du emot mig?
-Vill du göra det här? -Visst. Sätt igång.
Du är arg, fördömande, plump, men inte på ett roligt sätt.
Ditt ansikte är ständigt rynkat som om nån släppte väder i närheten.
Det räcker.
Jag har äntligen nåt att fira
och min bästa vän är med hipstern Annie Leibovitz.
Tror du att när du går hem och skriver på boken och skriker åt dottern
så pausar världen och väntar på din återkomst?
-Som en "Trum-Anne Show"? -Nej, men...
-Sluta sura. Vi lever fulla liv. -Du har rätt.
Det är upp till dig att göra dig social och att anstränga dig.
Du har helt rätt.
Och snälla du, få in lite mer färg i din garderob.
Du är väldigt vettig just nu, Val.
Jag fick ett mejl om att...
Du är frihetskämpen.
-Vadå? -Det är vad du kallas.
Du är suverän.
Herregud! Tack.
Kliv på, bara.
Skitstöveln?
Är du chef? Herregud!
Jag kan inte fatta det.
Vad fan?
Miss Matthews, sitt ner.
Varför beter du dig så konstigt?
-Vad menar du? -Vi känner ju varandra.
Från parken, imorse.
Hur som helst, miss Matthews...
Vi har tagit tag i den lilla revolution som du har påbörjat.
Jag uppskattar de inkonsekvenser som du har påtalat.
Det är inte inkonsekvenser, utan sexism.
Omöjligt. Jag är inte sexistisk.
Men vi gick igenom lite siffror och stötte på två kvinnor
som borde ha betydligt högre lön.
-Bara två? Om du tror att... -Du är en av dem.
-Jaså. -Du och Gena Morris.
Så grattis.
Sanningen är den att kassaflödet är lite knappt,
men till din lycka hittade vi en del dödvikt.
Jag tar hand om den anställda och löneökningen är din.
Tack.
Loser, du lämnade visst kuken i garderoben. Ska vi leta?
Du får leta själv. Jag är sen till ett viktigt möte.
Mr Matthews, de väntar där uppe.
Hörde du? De väntar på mig.
Hämtar du Zoe? Jag vet inte hur lång tid det tar. Tack.
Fan också!
Är det vad du söker?
Vad fan är det?
-Är det nån i huset? -Vadå?
Nej.
-Exploderade en penna i din mun? -Nej!
Förvånande sexigt.
-Vem pratade du med? -Jag anammar framtiden.
Kolla här.
-Alexa, gör rummet svalare. -Okej.
Temperaturen är helt okej.
Den var det tills du kom hit. Då började jag bli varm under kragen.
Alldeles het och plågad.
-Lionel, jag har en bok att skriva. -Ta en liten paus.
Är du glad att se farmor och farfar?
Det var ju ett tag sen vi sågs.
Det dröjer allt längre och längre. Är allt bra?
Allt är bra.
Vi har haft fullt upp med barnen, flytten och Kates nya firma.
Jag är förvånad över hur snabbt allt blev som vanligt igen
efter att ni flyttat hit och blivit ihop igen.
Bravo, gumman.
Ihop igen?
Herregud. Berättade du inte för dem?
-Vadå? -Vad menar hon, Nathan?
Mamma, Kate och jag har gått igenom en del saker.
Men vi jobbar hårt på att bygga upp allt igen.
-Var han otrogen? -Rejält!
-Jag är tyvärr inte överraskad. -Börja inte, kära du.
Men Fostermännen är en rutten ras.
-Lämna honom. -Ursäkta?
Det sa jag med.
Lämna honom innan han bränner alla pengar och ni förlorar huset.
Vad pratar du om?
-Vi är hemlösa, Nathan. -Herregud.
Jag ville inte att du skulle få veta så här.
-Ändå berättar hon så här. -Inte ett ord till, Roger.
Lugna dig. Vad hände?
-Minns du Pete från KFUM? -Nej.
Han sa till din far att han hittat den bästa placeringen för våra pengar.
Samtidigt verkar bästa placeringen för Pete vara fängelset.
Och alla våra pengar... Puff!
De erbjuder försäljning av huset. Det är allt.
Ingen kommer och hjälper oss.
Ingen kommer.
-Var ska ni bo? -Precis.
Var ska ni...
Jaha...
Jaha.
Nej.
Undertexter: Marjut Hökfelt