-Vet du hva du skal gjøre med Mike? -Nei, ikke ennå.
Kan jeg sparke ham? Han utgjør en risiko, men jeg er medskyldig i de klippene.
-Sånn. Nå er du ferdig. -Du var kjempeflink!
Ingen bading i dag.
Ta den tiden du trenger, men husk at ingen kommer.
-Hva skal det bety? -Det er ditt firma, ingen redder deg.
-Nå er du ganske dyster. -Nei, du har makt.
Uansett hva du gjør, kommer det ingen. Du bestemmer.
Ok, ingen kommer. Ørebetennelse-medisin gitt. Hva nå?
-Barnehage-bursdag-muffins. -Barnehage-bursdag-muffins.
Ett helt år! Som tiden flyr.
Se på deg, blir større for hvert minutt. Neste?
-Skriv lapp om ingen bading. -Ja.
Jeg skal kle ham ferdig. Pappa ringte.
De kommer kl. 17 til Ellas bursdagsmiddag.
-17? -Ja, så det ikke går utover leggetiden.
-Sant nok. Jeg finner ut av det. -Sender du kakebestillingen til meg?
TRUAIR TILBYR NÅ STILLE FLY
INGEN BABYER TILLATT. VEL BEKOMME.
Å, Mike. Hva har du gjort?
Så med «løsning» mente du at du startet...
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-...en ny reklamekampanje uten å si noe? -Slapp av. Du visste om dette.
Ikke prøv å manipulere meg. Ser du det skiltet?
Det står Kate Foster PR, ikke Bolinskis Billige Dritt.
-Hvem ville kalt firmaet det? -TruAir ringer.
-Dette er Aidan og Lisa. -Hei.
«TruAirs nye babydiskriminering, kunngjort i dag over e-post,
når nye høyder av bedriftssmisking.»
Hvem sa det?
The Globe and Mail. Du vet, den avisen våre kunder leser?
Ok. Har dere tid til å komme hit i dag, så vi kan snakke om dette?
-Vi skulle foreslå det samme. -Dere hører fra oss.
Jeg trodde ikke de ville bli så skremt av en dårlig artikkel. Så korttenkt.
-Apropos korttenkt, så du veggen komme? -Unnskyld?
Nå blir det fest!
Hva er bryter-navnet ditt? El Bolinski?
Jeg hater også at jeg kjenner igjen de tatoveringene.
-Jeg kan forklare. -Ok, men bare fordi jeg er nysgjerrig.
Ok. Jeg jobbet sent med TruAir, fordi sånn er jeg.
Jeg fikk ikke komme hjem med spritånde, og jeg hadde hatt tre whisky...
-Tre? Ok, så du har et alkoholproblem. -En rutine, takk.
Uansett. Jeg hvilte øynene...
-Besvimte. -Kall det hva du vil.
Og da jeg våknet var festen i gang.
Jeg trengte forkledning for å dra usett, altså den masken.
Så løp jeg på en vegg på vei ut. Unnskyld.
Og på hvilket tidspunkt skjedde dette?
De spilte «Macarena», og ungene kunne ikke dansen!
Det er opp til oss å holde liv i den.
Nei, ikke dansen. Du gir drikke til mindreårige.
Hæ? Nei! Du spiller det av baklengs, jeg ga ikke drikke til mindreårige,
jeg tok det fra dem.
Jeg har jo fikset hullet i veggen.
-Det er ikke noe mer å gjøre. -Du kan slutte. Du passer ikke inn.
Ja, og bare gi deg all jobben jeg har gjort på Après?
Kutt bånd med Après, så kjøper jeg deg ut av TruAir.
Dette er det som gjenstår av din halvdel av avtalen vår med dem.
Jøss. Du vil virkelig bli kvitt meg, hva?
Jeg vil at du skal pengene, og få orden på livet.
Hør.
Kate, jeg har et problem.
Jeg har ikke nok klienter, og med babyen på vei... Det er tøft.
Jeg har vondt av deg. Men det holder ikke.
Hvorfor liker folk deg?
-Unnskyld? -Hvorfor smisker de? Du er ei hurpe.
-Og du er ikke så fin. -Herregud, da.
Jeg liker ikke jøder.
Det ble feil. Jøder er helt greie.
Hei, går det fremover?
Ja visst, første kapittel er så bra at du vil ikke tro det.
Gleder meg. Det er en stund siden sist,
-så du har vel tre-fire kapitler nå? -Ja, naturligvis.
-Jeg håpet vi ikke måtte be om utsettelse. -Går det an?
Ja. Men forlagene hater det, så det er bra at du ikke trenger det.
At ikke vi sender bort noen sider så de kan se?
-Sider, jo. Hvor mange tenkte du? -Jeg vet ikke. De to første kapitlene?
Ok, la meg gå over dem, så kan du få dem om...
Pappa, vi er sent ute!
-Er jeg på høyttaler? -Beklager, Natashia, vi har fullt hus.
-Så du sender de sidene i kveld? -Ja, ok. Greit.
Flott. Vi snakkes.
Jubel, ikke gi opp. Vis den dritten hvem som bestemmer.
Du er mindre irriterende i dag. Forsøker du å tenke?
Jeg er fokusert. Har du aldri hørt om det?
Jeg trodde du prøvde å unnlate å fise.
Jeg fiser aldri. Jeg har en stor dag foran meg.
Jeg sørge for rettferdighet på jobben.
-Jaså? -Som Jeanne d'Arc.
-Vet du hvordan det endte for henne? -Ja.
-Det gjør du ikke. -Jo.
Hun ble brent på bålet.
Er den ungen din, eller stjal du ham for å ha noen å måle pikkstørrelser med?
Samme spørsmål, men om pupper.
-Faen ta deg. -Faen ta deg.
Fin kardigan, Arden. Oi, det er jo en tungekrøller.
-Vi burde kalle deg Ardigan. -Ok?
Uansett, visste du at Leon
tjener 250 dollar mer i uken enn deg, for samme jobb?
Virker ikke det urettferdig?
Du, Gary, hvorfor tjener du mer enn Masooma?
Du, Gena, hvorfor tjener du mindre enn Harry, Michael og James?
De kaller det visst lønnsforskjell. Skikkelig irriterende.
Au!
-Hvem av dere kastet den? -Vi gjorde det sammen.
Hver underbetalte kvinne her. Og vi er klare til å slutte.
-Unnskyld? -Nei.
Nei, si unnskyld for de store lønnsforskjellene.
-Ja. -Ja.
-Ok. Så hva vil dere? -Vi vil ha lik lønn, så klart.
-Og... -Barnehage.
Og barnehage.
-Og bedre mandelmelk? -Du er ikke en del av dette!
Jeg kan gjøre med mandelmelken, men jeg bestemmer ikke alles lønn.
Og jeg kan ikke starte barnehage.
Så snakk med noen som kan, fordi dette er bare begynnelsen.
Det er tid for meg.
Tid for meg. Emnekagg TidForMeg.
Heter det ikke Me Too?
-Jeg tror hun mener «Times Up». -«Times Up»?
Ok. Kom igjen. Straffemodus.
Sånn! Ja!
Lagre.
Det ser bra ut. Takk.
Husker du da Mike sa at Après-forslaget var i boks?
-Ja? -Se på dette.
Opphøy brorskapet?
Det ser ut som det ble designet av backpackere som savnet kompisene.
Et er bare et bilde av to menn som klemmer hardt.
Vi kan ikke vise Craig dette.
-Vi trenger ny tekst, nye bilder. -Og en ny ide.
Hvordan skal vi rekke det?
Takk for at du sier «vi». Men jeg tror ikke det går.
Ja. Ingen kommer.
Vent.
-Hei, du. -Har du drømt å drikke med en forfatter?
Nå kan du det, fordi jeg har skrevet to kapitler!
Så fantastisk, gratulerer!
-Takk, skal vi feire? -Jeg vil, men det er ville tilstander her.
Ja, jeg tenkte det. Da får jeg gå ut alene.
-Jeg er glad i deg. -Ha det.
Gurimalla.
Fy faen.
-Hei! -Hei.
Så vittig.
Hva da? At du er her midt på dagen, eller at du sa at du måtte jobbe?
Dette er jobb. Maya skal ta bilder til en hasj-øl reklame for meg.
-Jaså? -På grunn av bildene jeg tok av barna.
-Hun er så flink. -Takk, universet.
-Sett deg. -Ja!
Sikker? Jeg vil ikke forstyrre arbeidet.
Vi er så og si ferdige.
-Sett deg. -Greit.
Anne feirer en ganske umulig frist for en bok hun har solgt.
Fett. Hva handler den om?
Visste du at Ella fyller 1 i dag?
Ja. Kate sier at begge sidene av familien kommer i dag.
-Ja, Gud hjelpe. -Klager, jobber, henger. Dere gjør alt.
Faen.
-Ikke våg deg. -Jeg må.
-Nei. -Jeg har vært her en time,
og jeg har ting å gjøre på jobb.
Dette er frekt, jeg vedgår det.
-Ikke tenk på det. -Du er fantastisk.
Ha det, Anne.
Jeg må også gå.
-Ciao. -Ciao.
Teit.
-Hvem er Ella? -1-åringen min.
Hun vet ikke at jeg glemte å levere dem i barnehagen, så hiv innpå.
Ingen tid å miste, vi har foreldre å vinne tilbake.
La meg stoppe deg der.
-Ideen din er nok bra. -Men noen må ta fallet for dette.
-Å. -Jeg er lei for det, Kate.
-Nei, nei. -Mike? Går det bra?
Så sant jeg får i meg en av disse, så.
Vi har blitt sagt opp, så det du har å si kan vente.
Nei, det kan det ikke, så... Sett dere.
-Jeg må vel ikke ringe vaktene? -Vær så snill, bare sett dere!
-Vi sitter, Mike. -Ok.
Alt dette om baby-segregering, det var min ide.
Kate frarådet det fra starten, men jeg gikk bak ryggen på henne.
Hvis hoder må rulle, rull mitt.
-Vi liker deg, Kate. -Takk.
Jeg bryr meg om selskapet deres, og har lyst til å fikse alt dette.
Kate er ekte vare. Å sparke henne går utover dere.
Ok, la oss ta pause her. Vi trenger litt tenketid.
Så klart, takk.
Vi finner veien ut selv.
Mike.
-Takk. -Takk, Rosie.
Så jeg ringte Craig og sa at jeg var mislykket,
og at jeg trekker meg fra Après.
Jøss, takk.
Jeg vil si takk for at du ledet meg på rett vei.
Du er en emosjonell sherpa.
-En sherpa jeg har vært inne i. -Ok.
-Du sa vi skulle feire? -Samme det.
-Hvor er Kate? -Vet ikke. Sikkert opptatt.
Skal si Carlson er i godt humør.
-Du liker meg ikke så godt? -Egentlig ikke.
Hvorfor kom du?
-Jeg trodde Kate kom. -Hva har jeg gjort deg?
-Vil du dette? -Ja. Få høre.
Du er sint, fordømmende, vulgær, men ikke på en gøy måte.
Og du griner alltid på nesen, som om du lukter en fis.
Det holder. Jeg har endelig noe å feire,
og bestevennen min henger med Annie Leibovitz.
Tror du at verden tar pause mens du skriver bok og kjefter på barna?
Er dette The Trum-Anne Show? Slutt å sutre. Folk er opptatte.
-Du har rett. -Du må selv gjøre en innsats, dust.
Du har helt rett.
-Og vær så snill, bruk mer farger. -Du gir mye mening nå, Val.
-Jeg fikk e-post hvor jeg ble bedt... -Du er frihetskjemperen.
-Hva? -Det er det de kaller deg. Du er rå.
-Oi. Takk. -Du kan gå inn.
Suppegjøk?
Du er i ledelsen her? Herregud! Dette er ufattelig.
Jøss! Hva faen?
Ms. Matthews, sett deg.
-Hvorfor oppfører du deg så rart? -Hva mener du?
Vi kjenner hverandre, fra parken. I dag morges.
Uansett. Ms. Matthews, vi har hørt om revolusjonen du har startet.
Og jeg setter pris på uoverensstemmelsene du har påpekt.
-Det er kjønnsdiskriminering. -Det kan ikke stemme.
Men vi har regnet på det, og vi fant to kvinner
-som burde ha høyere lønn. -Bare to?
-Beklager, men hvis du tror... -Du er en av dem.
-Å. -Du og Gena Morris. Gratulerer.
Dessverre har vi ikke penger til overs, men vi fant noen overflødige ansatte.
Så jeg sparker den ansatte, og gir deg høyere lønn.
Takk.
Taper, jeg hørte du gikk fra pikken. Trenger du hjelp til å finne den?
Du må finne den selv, jeg er sent ute til et møte.
-Mr. Matthews, de venter på deg. -Har du hørt? De venter på meg.
Kan du hente Zoe? Jeg vet ikke hvor lang tid dette tar.
Faen.
-Var det det du så etter? -Hva faen er det?
-Er det noen her? -Hæ? Nei.
-Eksploderte en penn i munnen din? -Nei.
Det er sexy.
-Hvem snakket du med? -Jeg omfavner fremtiden. Sjekk dette.
-Alexa, skru ned termostaten. -Ok.
-Seriøst? Temperaturen er grei. -Ja, helt til du kom.
Nå er jeg heit. Heit for deg.
-Lionel. Jeg har en bok å skrive. -Kom igjen, ta en liten pause.
Er det gøy å treffe bestemor og bestefar?
Det er så lenge siden sist vi så deg. Er alt ok?
Ja, mamma. Vi er bare opptatt med barna, flyttingen og Kates firma.
Det normaliserte seg forbløffende kjapt etter dere ble sammen igjen.
Bravo, vennen min.
Sammen igjen?
-Dere har ikke sagt det til dem. -Nathan, hva mener hun?
Jeg og Kate har hatt litt problemer, men vi jobber hardt med å gjenoppbygge.
Ja.
-Var han utro? -Ja, gjett om.
-Det overrasker meg ikke. -Ikke begynn.
Men Foster-mennene er en råtten rase.
-Forlat ham. -Jeg sa det samme.
Forlat ham mens du kan, før du mister hjemmet.
-Hva snakker du om, mamma? -Vi er hjemløse.
Jeg ville ikke si det slik.
-Hvorfor sa du det, da? -Hold munn, Roger.
Vent nå litt. Hva har skjedd?
-Husker du Pete fra samfunnshuset? -Nei.
Pete sa til faren din at han hadde en god investeringsmulighet.
Men Pete hørte visst hjemme i fengsel, og alle pengene våre er vekke.
Så de tvangsselger huset.
Ingen kommer oss til unnsetning. Ingen kommer.
-Hvor skal dere bo? -Ja. Hvor skal dere...?
Nei.
Tekst: Lise McKay