‫אימא.‬
‫צ'רלי... תחזור לחדר, טוב, קופיף?‬
‫בבקשה, אני אוהבת אותך. תחזור לחדר, טוב?‬
‫אני מפחד, אימא.‬
‫בבקשה.‬
‫בוא.‬
‫החזרת אותו למיטה?‬ ‫-כן.‬
‫לא, שמתי אותו בעריסה.‬
‫קייט, אנחנו לא יכולים.‬
‫טוב, אני אזיז אותו.‬ ‫-לא.‬
‫בבקשה, לא. אם הוא יבוא הנה שוב,‬
‫אני אסבול מזה.‬
‫אתה יכול לישון גם אם תחטוף בעיטה בביצים.‬
‫ואני צריכה לנוח. בבקשה?‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫היית איתי אם לא היו לנו ילדים?‬
‫אני צריכה לשים גם אותך בעריסה?‬
‫אני רציני.‬
‫כאילו, ברור.‬
‫אבל אי אפשר להעמיד פנים שאין לנו ילדים, ‬ ‫נכון?‬
‫יש לנו ילדים.‬ ‫-אני יודע, אבל...‬
‫את רוצה להישאר איתי, אחרי שיעזבו?‬ ‫-האמת, אחד מאיתנו עשוי למות עד אז.‬
‫הטלפון שלך מצלצל.‬ ‫-מה?‬
‫- משטרת טורונטו -‬
‫מה?‬
‫הלו?‬ ‫-זו קייט פוסטר מקייט פוסטר יחסי ציבור?‬
‫כן, מה קורה?‬
‫זה השוטר ברקר.‬
‫אנחנו צריכים שתגיעי למשרד שלך, עכשיו.‬ ‫-טוב.‬
‫קייט?‬
‫- משטרה -‬
‫- אפרה -‬
‫אלוהים.‬
‫היי! תן לי את זה!‬
‫מי הכניס אותך?‬
‫אליס!‬
‫מסיבת שינה בתחת שלי! בטח לא באת לברנה כלל!‬
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
‫לא, ברנה מלשנית.‬
‫טוב, רק... תוכלי לעצור לרגע, בבקשה?‬
‫אליס, למה, טוב? למה עשית את זה? למה?‬
‫כי היא השפילה אותי באינטרנט.‬
‫אני? אני אראה לך מה זו השפלה.‬
‫אני אגלח לך את הראש!‬
‫לא, את יודעת מה?‬
‫את תאכלי אוכל קר במשך שבוע.‬
‫כן? ואז מה?‬
‫סליחה?‬ ‫-מה תכריחי אותי לעשות אחר כך, אן?‬
‫אל תקראי לי בשם הפרטי.‬
‫התעמלות ג'אז? ריקודי עם?‬
‫זהו זה! את מקורקעת!‬
‫שיהיה. לפחות אצליח לישון.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫מה זה החרא הזה?‬ ‫-ראית את זה? זה לא עובד, העונש לא עובד.‬
‫יש לה הבעה של כריש.‬ ‫-את לא כותבת על זה ספר?‬
‫כן! אבל... אני מלאה בולשיט?‬
‫לא!‬ ‫-לדעתי אני מלאה בולשיט.‬
‫היי, סוהרת! סיימתי.‬
‫תפטרי אותה.‬ ‫-מה?‬
‫תעשי את זה, היא תקשיב לך.‬ ‫-אני לא...‬
‫טוב. אליס, את מפוטרת!‬
‫סיפור מגניב.‬
‫את, חברתי, נדפקת.‬
‫זה לא עוזר.‬
‫ביאנקה, למה את לא לבושה? נאחר להטבלה.‬
‫מותק? ביאנקה? הלו?‬
‫מצאתי אותו!‬
‫את מי?‬
‫האב שתרם זרע.‬
‫שון. קיבלתי את השם שלו מהקליניקה.‬
‫הוא מסכים ליצירת קשר.‬
‫אז תלכו לשתות קפה?‬ ‫-כדי לראות אם גם הוא מכוער?‬
‫כן, יש לו עניינים בפנים,‬
‫אבל את יודעת, הוא תינוק.‬
‫הוא הרגע יצא מתעלת הלידה, זה יעבור לו.‬
‫זה קרה לרודה?‬
‫לא, היא הייתה יפהפייה.‬
‫אלוהים.‬
‫היי, יש מיליון ילדים לבנים מכוערים,‬
‫והם מנהלים את הממשל.‬
‫את תדעי רק אם את תתקשרי אליו.‬
‫לא, אני לא יכולה. לא.‬
‫אני לא רוצה לדעת. אני רוצה שתהיה תקווה.‬
‫אני אתלבש.‬
‫יופי. אסע לפגוש את מי שדפק אותי.‬
‫הוא לא דפק אותך.‬
‫את יודעת למה התכוונתי, כאילו, בפנים, ‬ ‫ביאנקה. אני חייבת לדעת,‬
‫למה הפנים של סולומון דפוקות.‬ ‫-אולי אלה הגנים שלך.‬
‫יש לך סבא דפוק, או משהו?‬
‫איך את מעזה להעליב את סבא שלי?‬
‫את יודעת, הוא נלחם בכמה מלחמות.‬ ‫-למה את בלי מכנסיים?‬
‫הבטחת לי שתהיי 20 אחוזים פחות מוזרה,‬
‫אם ניתן לך לגור פה.‬ ‫-יו! אני כאילו פחות מוזרה בחצי.‬
‫בבית שלי, הייתי משחררת הכול. כאילו, צדפה,‬ ‫שקיות חלב, כוכב ים משוקולד,‬
‫חזרזירים קירחים...‬ ‫-מכנסיים, עכשיו!‬
‫- שם ושם משפחה: שון דאגלס -‬
‫את ממש מכריחה אותי לאכול אוכל קר?‬
‫חשבת שצחקתי?‬
‫זה פשוט... זה לא עובד.‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות, גאונה.‬
‫את מוכנה להפסיק לנסות להיות קשוחה לשנייה?‬
‫איפה בכלל מצאת את הילדים האלה?‬ ‫-איפה נראה לך?‬
‫בחוגי האבוב, השחייה, במחנה הבלשים.‬
‫תראי... אני רוצה שיהיו לך חיים טובים,‬
‫ואני יודעת שיש ילדה גאונה,‬
‫מתחת להתנהגות הנוראית הזו.‬
‫טוב. את באה איתי לעבודה.‬
‫אבא, לא! אני ממש עייפה.‬
‫זו לא הבעיה שלי. היכנסי לאוטו.‬
‫הגיע הזמן שתלמדי להיות אחראית.‬
‫תודה.‬
‫זה בסדר. אני אטפל ב...‬
‫בה.‬
‫את רק תתמקדי בספר שלך.‬
‫איש לא יקנה את הספר שלי.‬
‫מכרתי את הספר שלך.‬
‫מכרת אותו? כאילו... להוצאה לאור?‬
‫אני יודעת, לא הייתי בטוחה שזה יקרה,‬
‫אבל מסתבר שיש שוק לוהט,‬
‫לספרים שעוסקים בחינוך נוקשה לילדים.‬
‫ואת נוקשה, מותק, עם שיטה מוכחת.‬
‫את יודעת, קשה למצוא הוכחות.‬
‫והבטחתי לך מקדמה, כדי שבאמת תוכלי לכתוב.‬
‫יש לך 12 שבועות לכתוב שישה פרקים ראשונים.‬
‫נראה שתכתבי ספר.‬
‫מי היה מאמין.‬
‫תקשיב, קרייג,‬
‫יש לי בעיה קטנה עם האירוע הערב.‬
‫יש סיכוי שאוכל לקבל עוד קצת בירה?‬
‫נתתי לך את הפחיות הממותגות היחידות שלנו.‬ ‫-טוב, פשוט, אני יודעת, אבל...‬
‫אתה יודע, זה העניין...‬
‫זו הבעיה.‬
‫עלה המריחואנה על הפחית, אתה יודע,‬
‫סוג הלקוחות ש"אפרה" רוצים למשוך,‬
‫הם רוצים משהו מעודן.‬
‫טוב, אז תגידי לי, קייט,‬
‫איך נפתור את הבעיה הזו עד הערב?‬
‫אוכל לספק כמה כוסות בירה אלגנטיות.‬
‫אם תוכל לספק לנו כמה חביות,‬
‫זה יהיה אירוע מאוד מהודר.‬
‫כן. טוב. אכין אותן למשלוח.‬
‫יופי. תודה רבה, ביי.‬
‫דיברת עם קרייג בטלפון?‬ ‫-מה? לא.‬
‫את מריחה את זה? מה זה,‬
‫זה כמו מילוי לסיגריה אלקטרונית בטעם מלון.‬
‫זה בטח...‬
‫הדאודורנט החדש שלי.‬
‫זה מה שזה, כן.‬
‫אני יודע על המסיבה.‬
‫בבקשה, אל תספר לקרייג.‬ ‫-בחייך, קייט, אנחנו שותפים. מה אוכל להשיג,‬
‫אם אספר לקרייג על חוסר המקצוענות שלך?‬
‫אגב, זה לא לבוש שהולם מקום עבודה.‬
‫ברור שאחליף בגדים לפני האירוע.‬
‫אני מקווה. את נראית על הפנים.‬
‫אתה נראה על הפנים.‬
‫אז, תודה לכולכם שבאתם.‬
‫אני יודעת שהיה משעמם בכנסייה.‬
‫איזו מהומה, רק כדי להתיז מעט מים.‬ ‫-כן, ומה הטעם,‬
‫אם אי אפשר לשטוף את מקור הגובלין הזה?‬ ‫-הוא דומה למיקי רורק.‬
‫סליחה, מה?‬
‫בכל אופן, בבקשה,‬
‫תיהנו מהקישים הקטנים הטעימים בעולם.‬
‫ראית את הכומר?‬
‫הוא בקושי הצליח להסתכל בפנים של סול.‬ ‫-טוב, מספיק עם זה!‬
‫כדאי שנפגוש את תורם הזרע‬
‫ונסיר את המסתורין מעל זה.‬ ‫-לא, אני לא יכולה.‬
‫ואם כבר עשיתי את זה?‬ ‫-מה? מתי?‬
‫היי. את ביאנקה? אני שון.‬
‫אני לא בקטע של ביצים, אבל...‬
‫אתה יפה.‬
‫טוב.‬
‫אז רודה נמצאת איתנו בחלק מהשבוע,‬
‫ואז היא נמצאת עם האקסית שלי, ג'יזל,‬
‫בשאר השבוע. את רוצה לראות את אימא? כן.‬
‫ג'יזל.‬
‫הינה היא באה.‬
‫וזה הסיפור של המשפחה המשוגעת שלנו.‬
‫זה מאוד מתקדם.‬
‫אני יודעת. ברוך הבא למשפחה, גבר.‬
‫טוב, הוא לא באמת חלק מהמשפחה.‬
‫אל תיפגע, פשוט, אנחנו בקושי מכירים אותך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מצטערת, אני פשוט מופתעת.‬
‫כן... גם אני מופתעת.‬
‫חשבתי שתהיה מכוער בטירוף,‬
‫כי אני נותנת לסולומון בקושי ציון 3...‬
‫אולי 4, כשהוא עם ציצי בפה.‬
‫אין לך חמישה קישים לאכול במקום אחר?‬
‫טוב. חשבתי שרצית שאלבש מכנסיים.‬
‫כן... נראה לי שאני אזוז.‬
‫לא, אתה בטוח? פשוט...‬
‫את לא רוצה לשאול אותו משהו?‬ ‫-לא.‬
‫מה יש?‬
‫ביאנקה תהתה אם סבלת מאי-סימטריה בפנים,‬ ‫כתינוק?‬
‫פרנקי...‬ ‫-לא.‬
‫לא סבלתי מזה.‬
‫למעשה, הייתי דומה לפיקאסו כשנולדתי.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬ ‫-אז, סולומון...‬
‫כן, הוא נראה ממש כמו שנראיתי. רק בגיל 15,‬ ‫נראיתי כמו בן אדם.‬
‫חמש עשרה!‬ ‫-כן.‬
‫זה מעולה.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫חשבתי שתזדקקי לעזרה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫וחוץ מזה, אני לא רוצה לעבוד במזבלה.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אלוהים, לא משנה מה אעשה,‬
‫אני לא מצליחה להיפטר מהריח הנורא הזה.‬
‫למה יש סנדוויצ'ים במכונת צילום?‬
‫נראה שמישהו ניסה להכין פניני?‬
‫זה לעולם לא יהיה חם מספיק.‬ ‫-אי אפשר לדעת, עד שלא מנסים.‬
‫ועוד איך אפשר לדעת.‬ ‫-אלוהים!‬
‫ראיתם? טרואייר, זה בלגן שלם!‬ ‫-מה?‬
‫התרסק מטוס?‬ ‫-יותר גרוע מזה.‬
‫- חיתול פתוח גרם לנטישת המטוס -‬
‫טוב, זה ממש מצער.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫למה היא לא חיכתה שעגלת המשקאות תזוז,‬
‫לפני שהחליפה חיתול לילד?‬ ‫-כן, יש עמדות החתלה בשירותים.‬
‫ניסית להשתמש באחת מהן, איידן?‬
‫זה כמעט בלתי אפשרי.‬
‫כל העניין הזה מגעיל.‬
‫כאילו, אתה משלם על כרטיס טיסה ופתאום... ‬ ‫-אתה אוכל ארוחת צוהריים ליד חיתול פתוח.‬
‫חבר'ה, זה באמת נשמע כמו מקרה חירום.‬
‫כן, נגרם מקרה חירום. האימא ומי שישב לידה,‬ ‫החלו בקטטה ונאלצנו לפנות את המטוס.‬
‫הנוסעים זעמו. הינה...‬
‫תראי.‬
‫הצואה הייתה במרחק סנטימטרים ממני.‬
‫אתם מתארים לעצמכם? לו נתקלנו בכיס אוויר,‬ ‫זה היה נופל עליי ועל הלפטופ שלי.‬
‫אני רוצה טיסה, לא שירותים ציבוריים!‬
‫לא קרה לה שום דבר באמת.‬
‫כן, אבל זה לא חשוב.‬
‫האימא הזו מצייצת שאסור לאיש לטוס בטרואייר‬
‫כי גילינו חוסר סובלנות כשפינינו אותה.‬ ‫-ספגנו 500 ביטולים היום.‬
‫קוראים לנו "פו פו אייר".‬
‫זה לא חמוד.‬ ‫-טוב, אתם מוכרחים להשיב מלחמה.‬
‫אם תרצו את האימא הזו, המותג שלכם בסכנה.‬
‫טוב, אם לא תטפלו בזה בעדינות,‬
‫תסתכנו בניכור מחצית מהלקוחות שלכם...‬
‫הורים.‬ ‫-טרואייר לא מיועדת להורים.‬
‫טרואייר מיועדת לאנשי עסקים מקצוענים.‬ ‫-זה לא תורם למקצוענות של טרואייר.‬
‫כן, אגב מקצוענות, קייט, הכול בסדר?‬
‫קורה משהו בבית, או...‬ ‫-לא,‬
‫היום החלטנו לבוא למשרד בביגוד יום-יומי.‬
‫בכל אופן, אתם זקוקים לתגובה,‬
‫שתדבר לסוג הלקוחות שתרצו למשוך.‬
‫טוב.‬ ‫-נניח, "בלי טיסות מחורבנות".‬
‫אתה לא באמת חושב ש...‬ ‫-כן, אבל חכי. זה בערך מה שאנחנו אומרים.‬
‫מבלי להגיד את זה באמת...‬ ‫-פרט לעובדה שאתם תגידו את זה,‬
‫אז...‬ ‫-אתם צריכים להגן על המותג.‬
‫אני באמת חושבת שכדאי להאט ולחשוב...‬
‫ואם אתם רוצים להיות רציניים,‬
‫אולי תסירו את עמדות ההחתלה לחלוטין. ואולי,‬ ‫הטיסה היחידה שתונגש לתינוקות,‬
‫תצא בשש בבוקר.‬
‫זה יוכל לעבוד?‬
‫לא. אני לא מאמינה ש...‬
‫אבל זה יכול לעבוד.‬
‫למה שלא תתנו לנו לדון בזה ו...‬
‫נחזור אליכם.‬
‫נהיה בקשר.‬
‫כן...‬
‫אתה לא יכול לומר שהיית מוכן שאם ילדך,‬ ‫תסבול מיחס כזה!‬
‫סליחה, זו לא הדרך בה אב היה מטפל בדברים?‬
‫מדובר בעסקים, קייט.‬ ‫-אלה לא עסקים טובים‬
‫ולא כך אנהל את העסק שלי!‬ ‫-אולי תשאירי לי את טרואייר,‬
‫כי הם אהבו את הרעיון שלי.‬ ‫-הרעיון שלך הוא שליפה מהמותן, אשפה,‬
‫שתתפוצץ לנו בפנים. עכשיו, תקן את זה.‬
‫אני צריכה להחליף בגדים.‬ ‫-כן, סוף סוף.‬
‫בהצלחה עם "אפרה" הערב!‬
‫זהו, סיימתי.‬
‫כל הכבוד, מותק. זאת תפוקה.‬
‫ותפוקה הופכת אותך לנכס.‬
‫מה קורה, שילס?‬ ‫-היי!‬
‫אני צריכה שתאשר את ההערכה בתקציב יארד.‬
‫בעונג רב.‬
‫את רואה? הפכתי את עצמי למהותי לחברה הזו.‬
‫הם זקוקים לי.‬
‫מר הול.‬
‫היי. זו הבת שלי, אליס. אליס, זה הבוס שלי,‬ ‫מר הול.‬
‫היא הגיעה היום, ללמוד בבית הספר של החיים.‬
‫לא ציפיתי...‬
‫אתה יודע מה? נדבר בהמשך.‬ ‫-לא, אין בעיה. בבקשה, היכנס.‬
‫תוכל לומר לי הכול בנוכחות הבת שלי.‬
‫זה אולי נכון, אבל לדעתי, לא...‬
‫אין בעיה. היא זבוב על הקיר.‬
‫תתעלם ממנה.‬
‫למה שלא תבוא למשרד שלי?‬ ‫-מה הבעיה כאן?‬
‫אני עלול להסתבך עם משאבי אנוש.‬
‫טוב, גארת', אתה גורם לי להיראות רע.‬
‫ליונל...‬
‫אנחנו משחררים אותך.‬ ‫-משחררים אותי לאן?‬
‫אני צריך להבהיר את עצמי עוד?‬
‫סליחה, מה קורה פה?‬ ‫-אבא,‬
‫לדעתי, הוא מנסה לומר...‬ ‫-אליס, ברשותך,‬
‫אני מנסה לנהל שיחה בוגרת עם הבוס שלי.‬ ‫-אני לא יכול יותר. ליונל...‬
‫אתה מפוטר.‬
‫מה?‬ ‫-זה לא אישי.‬
‫יישמנו אלגוריתם שמסוגל לבצע את העבודה שלך,‬ ‫בעלות פחותה.‬
‫אבל... אני מהותי.‬
‫כן.‬
‫היי, תודה רבה שבאת.‬ ‫-תודה שיצרת איתי קשר. מאוד נהניתי.‬
‫היי! לאן אתה הולך?‬ ‫-התכוונתי לחזור הביתה.‬
‫באמת? התכוונתי לפתוח עוד בקבוק יין.‬
‫רוצה להישאר ולשתות כוס?‬
‫טוב. בטח.‬
‫מעולה. טוב.‬
‫רגע.‬
‫הינה, תתחיל בלעדיי.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫לא נצא לאכול סושי?‬
‫כן. פשוט לא דיברתי ביחידות עם שון ו...‬
‫את מבריזה לי? הבייביסיטר כבר בדרך.‬ ‫-נוכל לבטל ולשלם לה ונזמין אוכל לשלושתנו.‬
‫בבקשה, פרנק?‬
‫טוב, בסדר, כן.‬
‫תודה.‬
‫הוא נראה ממש טוב.‬
‫פרופסור ואומנית?‬
‫יש לך הורים בוהמיינים.‬ ‫-כן.‬
‫זה מסביר את הקוקו.‬
‫את יודעת, אבל אני מנסה שלא לתת להצלחה שלהם‬ ‫לנהל לי את החיים, כן?‬
‫זה כל כך נאור מצידך.‬
‫בחייך!‬
‫היי, פרנקי, תמזגי לשון עוד כוס?‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫כן, הוא צריך לנהוג הביתה.‬
‫בחייכם, חבר'ה! תחיו קצת!‬
‫נזמין לך אובר.‬ ‫-טוב.‬
‫היין!‬
‫אז... ספר לי...‬
‫באיזו אומנות אימא שלך עוסקת?‬
‫למעשה, יש לה תערוכה בגלריה בעיר.‬
‫את רוצה ללכת לשם?‬ ‫-נשמח מאוד.‬
‫נכון, פרנק?‬
‫לא תנחש מה קרה לי היום.‬
‫הסוכנת שלי השיגה לי מקדמה,‬
‫לרעיון לספר המחורבן הזה.‬
‫לא נראה לי שאוכל לקבל אותה.‬
‫הספר הזה מלא בולשיט.‬
‫פוטרתי.‬
‫אתה צוחק?‬
‫לעזאזל! איאלץ לכתוב את הספר הטיפשי הזה!‬
‫אני כל כך מצטערת. אתה בסדר?‬
‫עבר זמני.‬
‫אז אם את מכירה מעסיק שמחפש אדם זקן,‬
‫זבל אנושי חסר ערך...‬
‫ליונל הוא האיש שלו.‬
‫היי! אתה לא חסר ערך, טוב?‬
‫פשוט תשתמש ברשת שלך.‬
‫עשיתי את זה ואיש לא מחפש עובדים בתפקידי,‬ ‫כי זו עבודה טיפשית וספציפית.‬
‫אבל מגיעים לך פיצויי פיטורים, נכון?‬
‫לא הרבה כמו שקיוויתי.‬
‫אז תמשיך לחפש, זה בסדר.‬
‫היי...‬
‫ואם לא ארצה להמשיך לחפש?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אולי זו ההזדמנות שלי,‬
‫למצוא את התשוקה שלי, כמו שמצאת את שלך?‬
‫ליונל, אני יודעת שאתה כנראה מוטרד וכועס,‬
‫אבל לא נוכל לגדל שני ילדים על תשוקה.‬
‫נוכל לנסות.‬
‫אני אפילו לא יודעת על מה הספר!‬
‫ומה אם הכול ייכשל? המקדמה שקיבלתי ממנה...‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫-אינה בגובה שתי המשכורות שלנו!‬
‫אז מה זאת אומרת, "ננסה"?‬
‫אולי זה סימן מהיקום.‬ ‫-אל תקשקש לי על היקום.‬
‫אולי תנמיכי את הקול?‬ ‫-לא, אתה...‬
‫מושלם!‬
‫מה? מה קרה?‬
‫מה ל...‬
‫אוי, לא עשית את זה.‬
‫באמת...‬
‫היי, אפשר לחזור אליך?‬ ‫-היי, אימא!‬
‫מישהו התעורר‬
‫ורוצה לשמוע את שיר הערש האהוב עליו.‬
‫"זה לא עיתוי מוצלח במיוחד"‬
‫"‬‫א‬‫לה לא המילים, זה לא חרוז חד"‬
‫"אני נשבעת, אם תצטט את המטפל"‬
‫"היי, אני עושה את זה בשבילנו, לא בשבילי"‬
‫מה?‬
‫"כבשה שחורה, יש לך צמר?‬
‫כן, אדוני"‬
‫"שלוש שקיות מלאות"‬
‫קייט? את שם?‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬