Mami.
Charlie.
Charlie, musíš se vrátit do pokoje. Dobře, opičko?
Prosím, mám tě ráda, vrať se do pokoje, ano?
Já se bojím, mami.
Prosím.
Tak pojď.
- Dala jsi ho do postele? - Jo.
Vlastně ne, dala jsem ho do postýlky.
Kate, to nemůžeme.
- Dobře, přesunu ho. - Ne.
Prosím, ne. Jestli sem přijde znovu, je to na mně.
Ty bys prospal i kopanec do koulí.
A já si potřebuju odpočinout. Prosím?
- Dobře. - Děkuju.
Zůstala bys, kdybychom neměli děti?
Mám dát do postýlky i tebe?
Myslím to vážně.
Samozřejmě.
Ale nemůžeme předstírat, že děti nemáme, víš? Máme děti.
Já vím, ale chceš být se mnou, až budou pryč?
Jeden z nás do té doby může umřít.
- Zvoní ti telefon. - Cože?
TORONTSKÁ POLICIE
Cože?
- Haló? - Je to Kate Fosterová PR?
Ano, co se děje?
Tady strážník Barker. Dostavte se do své kanceláře. Teď.
Dobře.
Kate?
Bože.
Hej! Dej to sem!
Kdo tě sem pustil?
Alice!
Spíš u kámošky, jasně! Určitě jsi u Brenny nebyla!
Ne, Brenna je bonzák.
Dobře, jen… Můžete na chvíli přestat, prosím?
Alice, proč? Proč jsi tohle udělala? Proč?
Protože mě ztrapnila na internetu.
Já? Já ti ukážu, co znamená ztrapnit.
Já… Oholím ti hlavu!
Ne, víš co? Týden budeš jíst studený jídlo.
Jo? A co pak?
Prosím?
Co mě donutíš udělat pak, Anne?
Neříkej mi křestním jménem.
Jazzercise? Řadový tanec?
Stačilo! Máš zaracha!
To je mi jedno. Aspoň se můžu vyspat.
- Dobře. - Dobře.
- Co to je? - Vidělas to?
Nezabírá to, trestání nezabírá.
- Má mrtvý pohled jako žralok. - Nepíšeš o tom knihu?
Ano, ale…
říkám sračky?
- Ne! - Myslím, že říkám.
Hej, bachařko! Jsem hotová.
- Vyhoď ji. - Cože?
- Dělej, poslechne tě. - Nemůžu…
Fajn. Alice, máš padáka!
Super příběh.
Ty, má drahá, jsi v prdeli.
Nepomáháš.
Bianco, proč nejsi oblečená? Přijdeme pozdě na křest.
Zlato? Bianco? Haló?
Našla jsem ho!
Koho?
Toho dárce. Seana. Na klinice mi dali jeho jméno.
Je ochotný být v kontaktu.
- Takže s ním půjdeš na kafe? - Abych zjistila, jestli je taky ošklivý?
Jo, něco se mu děje s obličejem, ale víš, je to dítě.
Zrovna proletěl vaginou, nejspíš z toho vyroste.
Stalo se to Rhodě?
Ne, byla nádherná.
Bože.
Hele, existují miliony ošklivých bílých dětí.
A jsou ve vládě.
Zjistíš to jedině tak, že mu zavoláš.
Ne, nemůžu. Ne. Ne.
Nechci to vědět. Chci mít naději.
Jdu se obléct.
Dobrý nápad. Chci poznat chlapa, se kterým jsem spala.
Nespal s tebou.
Víš, jak to myslím. V Biance.
Chci vědět, proč má Solomon tak děsnej ksicht.
Možná jsou to tvoje geny. Nemáš ošklivýho dědu?
Jak se opovažuješ urazit mýho dědečka?
- Bojoval v několika válkách. - Proč nemáš kalhoty?
Slíbilas, že budeš o 20 procent míň divná, když tu budeš bydlet.
Hej! Jsem míň divná tak o 50 procent. Kdyby to byl můj dům, vše by bylo venku.
- Mluvím o škebli, vemenech, čokodůlku… - Kalhoty, hned!
JMÉNO: SEAN PŘÍJMENÍ: DOUGLAS
- Fakt mě budeš nutit jíst studený jídlo? - Myslelas, že žertuju?
- Tohle je… Nefunguje to. - Jo.
To dá rozum, génie.
Můžeš si na chvíli přestat hrát na drsňačku?
- Kde jsi ta děcka vůbec našla? - Kde myslíš?
Hodina hry na hoboj, plavání, detektivní tábor.
Podívej,
chci, abys měla dobrý život,
a vím, že pod tím strašným chováním se skrývá geniální holka.
Bla, bla, bla.
Dobře. Tak se mnou půjdeš do práce.
- Tati, ne! Jsem tak unavená. - To není můj problém. Běž do auta.
Je čas se naučit zodpovědnosti.
Děkuju.
To nic. Postarám se o…
o ni.
Ty se soustřeď na svou knihu.
Nikdo ji nekoupí.
Prodala jsem tvou knihu.
Prodala? Jako vydavatelství?
Vím, nebyla jsem si jistá, zda to vyjde, ale zjevně existuje poptávka
po knihách o krocení dětí.
A ty jsi krotitelka s osvědčenou metodou.
Víš, u té metody je fakt těžký ji přesně popsat.
A zajistila jsem ti zálohu, abys to opravdu mohla napsat.
Dvanáct týdnů na prvních šest kapitol.
Vypadá to, že píšeš knihu.
Koho by to napadlo?
Poslyš, Craigu, mám malý problém s dnešní akcí.
Je možné, abych dostala další pivo?
- Dal jsem ti jediné plechovky se značkou. - Dobře, jen… Já vím, ale…
víš, o to jde.
V tom je ten problém. Ten list marihuany na plechovce.
Klientela, jakou chce Après přilákat,
chce diskrétnost.
Pověz, Kate, jak ten problém do večera vyřešíme?
Můžu sehnat velmi elegantní sklenice.
Kdybys nám mohl dát pár sudů, uděláme opravdu stylový večírek.
Ano. Dobře, připravím je k vyzvednutí.
Skvělé. Mockrát děkuju, měj se.
To byl Craig?
Cože? Ne.
Cítíš to?
Co to je? Smrdí to jako melounová e-cigareta.
To je asi můj…
nový deodorant.
To bude ono.
Vím o té párty.
- Prosím neříkej to Craigovi. - Kate, jsme partneři.
Co bych získal, kdybych mu řekl, jak jsi neprofesionální?
A tohle je na pracoviště nevhodné.
- Před tou akcí se přece převleču. - To doufám. Vypadáš strašně.
Ty vypadáš strašně.
Díky, že jste všichni přišli.
Vím, že ta část v kostele byla trochu nudná.
Spousta povyku pro trochu vody.
A k čemu to je, když to nesmyje ten skřetí zobák.
- Vypadá jako Mickey Rourke. - Co prosím?
No nic, proč si nejdete vychutnat nejlepší mini quiche na světě.
Vidělas reverenda? Sotva se Solovi podíval do obličeje.
Dobře, to by stačilo!
Měly bychom se sejít s tím dárcem a demystifikovat to.
Ne, to nemůžu.
- Co když jsem to už udělala? - Cože? Kdy?
Ahoj. Jsi Bianca? Já jsem Sean.
Koule obvykle nemusím, ale…
jsi hezkej.
Dobře.
Takže Rhoda je s námi část tohohle týdne a zbytek týdne je s mou bývalou Giselle.
Chceš jít za mámou? Jo.
Giselle.
Už jde. A to je příběh naší šílené rodiny.
To je velmi progresivní.
Že jo? Vítej do rodiny.
On není doopravdy součástí rodiny.
Bez urážky, ale sotva tě známe.
V pohodě.
Omlouvám se, ale trochu mě to překvapilo.
Jo, mě to překvapilo taky.
Myslela jsem, že budeš fakt ohavnej, protože Solomon je trojka…
- čtyřka, když má v puse prso. - Nečeká na tebe pět quichů někde jinde?
Já myslela, že chceš, abych nosila kalhoty.
Jo… Myslím, že už půjdu.
Ale ne. Určitě? Jen… Nechceš se ho na něco zeptat?
- Ne. - O co jde?
Bianca si říkala, jestli jsi jako dítě měl symetrický obličej?
- Frankie. - Ne.
Ne, neměl.
Vlastně jsem po narození vypadal jako Picasso.
Vážně?
- Jo. - Takže Solomon…
Jo, vypadá jako já.
Nevyrovnal jsem se asi do 15.
- Patnáct! - Ano.
To je skvělé.
- Co to děláš? - Myslel jsem, že by se ti hodila pomoc.
- Děkuju. - Navíc nechci pracovat na skládce.
Já taky ne. Bože, nezáleží na tom, co dělám,
nemůžu se zbavit toho proklatýho zápachu.
Proč jsou v kopírce sendviče?
Vypadá to, že se z ní někdo pokusil udělat toustovač?
- Nikdy nebude dost horká. - To nevíš, dokud to nezkusíš.
- Rozhodně to víš. - Bože!
Viděli jste? TruAir je v troskách!
Co?
- Spadlo letadlo? - Hůř.
KATASTROFA S OTEVŘENOU PLENKOU VYLIDNILA LETADLO
- Tohle je velmi nešťastné. - Vím.
Proč s přebalováním nepočkala, než se neuvolnila ulička?
Jo, v koupelně je přebalovací pult.
Už jsi některý z nich zkusil použít? Je to skoro nemožné.
Celá tahle věc je nechutná. Zaplatíš za sedadlo v letadle a najednou…
Jíš oběd vedle otevřené plínky.
- Lidi, zdá se, že to byl stav nouze. - Jo, způsobilo to stav nouze.
Máma se začala hádat se svou sousedkou,
všichni museli jít ven. Cestující zuřili. Tady…
Podívejte.
Jen pár centimetrů ode mě byly fekálie.
Umíte si to představit? Jedna vzduchová kapsa
a měla bych to v klíně a na laptopu.
Když letím, chci, aby to byl let, ne veřejný záchod!
Nic se na ni nedostalo.
Na tom nezáleží. Ta máma tweetuje, ať nikdo nelétá s TruAir,
protože jsme k ní nebyli tolerantní.
Dnes zrušilo let 500 lidí. Říkají nám ToaletAir.
Není to hezký.
Dobře, musíte se bránit.
Když budete té matce podlézat, v sázce je vaše značka.
Pokud k tomu nepřistoupíte opatrně, riskujete, že ztratíte polovinu klientů.
- Rodiče. - TruAir není pro rodiče.
TruAir je pro obchodní profesionály.
Díky tomuhle ale TruAir moc profesionálně nevypadá.
Jo, když o tom mluvíme, Kate… Je vše v pořádku?
- Děje se něco doma nebo… - Ne! V kanceláři máme neformální den.
Nicméně potřebujete slogan, který oslovuje ten typ klientů, který chcete.
- Dobře. - Třeba: „Už žádné lety na hovno.“
- Nemůžeš si myslet… - Počkat. To je tak trochu to, co říkáme.
Ale neříkáme to přímo.
- Jenže byste to říkali. Takže… - Musíte chránit svou značku.
Myslím, že bychom měli zpomalit a promyslet si…
A když to myslíte vážně, třeba přebalovací pulty úplně odstraňte.
Nebo možná jediný let vhodný pro děti bude v šest ráno.
Fungovalo by to?
Ne. Nevěřím, že…
Ale možná ano.
Co kdybychom si to promysleli a…
ozvali se vám.
Budeme v kontaktu.
Nemůžeš upřímně říct, že dovolíš, aby se takto chovali k matce tvého dítěte.
Promiň. Takhle by to otec neřešil? Tohle je obchod, Kate.
Není to dobrý a takto svou firmu nepovedu.
Možná TruAir nech mně, můj nápad se jim líbí.
Tvůj nápad je impulzivní hromada nesmyslů,
na kterou doplatíme. Teď to vyřeš. Já se musím převléct.
Jo, konečně.
Hodně štěstí s Après!
Hotovo.
Skvělá práce, zlato. Tomu se říká produktivita.
A díky produktivitě budeš přínosem.
Co se děje, Sheils?
Ahoj. Potřebuju, abys schválil hodnocení účtu Yard.
S radostí.
Vidíš? Udělal jsem ze sebe nepostradatelnou osobu. Potřebují mě.
Pane Halle.
Zdravím. Tohle je má dcera Alice. Alice, to je můj šéf, pan Hall.
Dnes se tu učí ve škole života.
Nečekal jsem…
- Víš co? Promluvíme si pak. - Ne.
Prosím, pojď dál. Můžeš mi před ní říct cokoli.
To je možné, ale myslím, že…
Kdepak. Je neviditelná. Prostě ji ignoruj.
- Nepůjdeme do mé kanceláře? - Tato je špatná?
Můžu mít problém s personálním.
Garethe, děláš mi špatnou reklamu.
Lioneli…
Loučíme se s tebou.
Kam jdu?
Mám to vysvětlit?
- Pomiň. Co se tu děje? - Tati, myslím, že chce říct…
Alice, vedu dospělácký rozhovor se šéfem.
Tohle bolí.
Lioneli…
máš padáka.
- Cože? - Není v tom nic osobního.
Zavedli jsme algoritmus, který dělá tvou práci levněji než ty.
Ale…
Jsem nepostradatelný.
Jo.
- Díky, žes přišel. - Díky, že jsi se ozvala. Bavil jsem se.
- Hej! Kam se chystáš? - Byl jsem na cestě domů.
Vážně? Zrovna jsem chtěla otevřít láhev vína.
- Nezůstaneš na skleničku? - Dobře. Jistě.
- Bezva. - Počkej.
- Tady, proč to neotevřeš? - Fajn.
Nejdeme na suši?
Jasně. Já jen, že jsem neměla čas si se Seanem promluvit a…
Nechceš jít? Chůva je na cestě.
Můžeme to zrušit a zaplatit jí a objednat jídlo pro tři.
Prosím, Frankie?
Dobře, tak jo.
Děkuju.
Vypadá tak dobře.
Profesor a umělkyně?
- To jsou ale bohémští rodiče. - Jo.
To vysvětluje ten culík.
Ale snažím se, aby mi jejich úspěch nediktoval život.
To je od tebe tak vyspělé.
Ale no tak.
Frankie, nenaliješ Seanovi ještě skleničku?
- Nemohu. - Jo, musí jet domů.
No tak, lidi! Užívejte si trochu!
- Zavoláme ti Uber. - Dobře.
To víno.
Takže mi řekni,
jaké tvá máma dělá umění?
Vlastně má teď v galerii v centru města výstavu.
Chcete jít?
Moc rády.
Viď, Frankie?
Neuhodneš, co se dnes stalo.
Má agentka mi dala zálohu za ten děsnej nápad na knihu.
Ale myslím, že to nevezmu.
Tahle kniha je blbost.
Vyhodili mě.
Žertuješ?
Sakra! Teď tu pitomou knihu musím napsat.
Promiň. Moc mě to mrzí. Jsi v pořádku?
Jsem zastaralý.
Takže pokud znáš někoho, kdo zaměstná starý, zbytečný kus lidského šrotu,
Lionel je jejich člověk.
Hej! Nejsi zbytečný, jasný? Obrátíš se na své známé.
To jsem udělal, nikdo mě nepřijme, protože je to hloupá, specifická práce.
Dostal jsi odstupné, ne?
Ne kolik jsem doufal.
Tak budeš hledat dál, to je dobrý.
Hej…
Co když nechci hledat dál?
- Co to znamená? - Co když je to má šance
najít moji vášeň, jako jsi ty našla tu svou?
Lioneli, vím, že jsi nejspíš dost rozrušený a naštvaný,
ale nemůžeme vychovávat dvě děti pomocí zálib.
Můžeme to zkusit.
Ani nevím, o čem ta kniha bude! Co když ta věc nevyjde?
Ta záloha, kterou mi dala, nepokryje oba naše platy!
- Já vím! - Proč říkáš, že to můžeme zkusit?
- Možná mi vesmír dává znamení? - Vesmír sem nepleť.
- Ztišíš hlas? - Ne…
Dokonalý!
Co? Co se děje?
Co…
Neopovaž se.
Ach jo.
- Můžu zavolat pak? - Ahoj, mami!
Někdo se vzbudil a chce svou oblíbenou ukolébavku.
Tohle se teď nehodí…
Nerýmuje se to, tak ten text není.
Necituj svého terapeuta.
Dělám to pro nás, nejen pro sebe.
Cože?
Černá ovečko, máš trochu vlny?
Ano, pane…
Tři pytle plný.
Kate? Jsi tam?
Překlad titulků: Červenková Daniela