‫- הנהג שלך כאן! -‬
‫היי, תודה.‬
‫שלום, שולחן לשניים, בבקשה.‬
‫היי.‬
‫צ'רלי...‬
‫היי.‬
‫תודה לאל. לא חשבתי שתבואי.‬
‫זה אומר ש...‬ ‫-כן.‬
‫לעזאזל, כן.‬
‫כן!‬
‫לעזאזל, כן!‬ ‫-כן!‬
‫- לאחר שבעה חודשים -‬
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
‫תעביר את זה לוואל עד הצוהריים, תודה.‬
‫מה כל זה?‬
‫העיצוב הוא בסגנון נאו-פואבלו.‬
‫יש לזה קהל גדול, לידיעתך.‬
‫זה אולי משום שעמוק בפנים, זה מה שהלב רוצה.‬
‫פשוט, כשאמרת שתרצה להשתמש במשרד,‬
‫לא חשבתי שתהפוך את זה לתערובת טקס-מקס.‬
‫קיוויתי יותר למצב של לפטופ אחד.‬
‫טוב, אני רק מנסה להרגיש בנוח.‬
‫נותרו לנו עוד שישה חודשים בחוזה שלנו.‬
‫זה נכון.‬
‫-זה חמוד...‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫קייט, את זוכרת את טריש?‬ ‫-כמובן. אני מוכרחה לומר,‬
‫את נראית נהדר, טריש. איך את מרגישה?‬ ‫-כמו נסיכה.‬
‫אבל גם יש לי גזים.‬
‫לא, לגמרי.‬
‫אני לא מאמין שאהיה אבא, את יודעת? כן...‬ ‫אבל למה לומר "לא", כשאפשר לומר "אולי"?‬
‫טוב, אני אלך לעבוד קצת.‬
‫תמשיכו...‬
‫בעבודה הטובה.‬
‫"עונש. הגמול המושלם"‬
‫זה השם שבחרת?‬
‫אני אומרת לך, כאם למתבגרת,‬
‫הורים ישתגעו על הספר הזה.‬
‫טוב.‬
‫אוכל לנסות לקדם את זה,‬
‫אבל קשה למכור אותך להוצאות ספרים.‬
‫למה?‬ ‫-אין לך קהל מובטח.‬
‫אין לך עוקבים ברשתות חברתיות,‬
‫כאילו, מי את?‬ ‫-אני דוקטורית.‬
‫גם הדרמטולוג שלי.‬
‫חכי...‬
‫לעזאזל.‬
‫הינה.‬
‫זו אליס, בתי בת ה-13.‬
‫אלוהים.‬
‫כן. לפני שנה, הבת שלי אחזה בנשק בבית‬
‫ומאז שיישמתי את השיטה שלי...‬
‫היא יוצאת למחנה שחמט ומשתמשת בחוט דנטלי,‬ ‫שלוש פעמים ביום.‬
‫והרשת החברתית מביכה אותה.‬
‫טוב, אני אגיד לך משהו.‬
‫תכתבי על הרעיון ואבדוק עם כמה חברים שלי.‬
‫חברים? חברים כמו מוציאים לאור?‬
‫זה יותר מגניב אם לא תגידי את זה, אבל כן.‬
‫לגמרי, כן, מגניב.‬
‫היי לכם.‬
‫תתארגנו, או שנאחר.‬
‫בעצם, גברת קרלסון,‬
‫קיוויתי לדבר איתך לרגע.‬
‫בטח. חכו באוטו.‬
‫טוב. קדימה, קית'.‬
‫מה היא עשתה?‬
‫היא התחצפה? תפסת אותה משקרת?‬
‫אם לא תחזיק אותה קצר, היא תעשה...‬ ‫-היא נרדמה בשיעור היום... שוב.‬
‫היא אמרה שרשמת אותה ל-20 חוגים הקיץ?‬
‫זה נקרא "כלא חוגים".‬
‫כלא... חוגים?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫זה מה שקורה כשמשקרים ומנצלים את ההורים.‬
‫ועכשיו, היא עסוקה מכדי לעשות את זה.‬
‫לדעתי היא נמתחת אל קצה גבול היכולת שלה.‬
‫בקושי יש לה מרץ להתאמן בנגינה באבוב.‬ ‫-האמת, גבר? לא אכפת לי אם היא תנגן באבוב,‬
‫כל עוד היא לא נוגעת באבוב של מישהו אחר.‬
‫תספרי לי למה לא היית בחוג קראטה הבוקר?‬ ‫סנסיי בריאן התקשר אליי.‬
‫נרדמתי ברכבת ופספסתי את התחנה, טוב?‬
‫יכלו לחטוף אותי! הלוואי שהיו חוטפים אותי.‬
‫כן, החוטף שלך ייקח אותך לקנות חוטיני?‬
‫זה בדיוק מה שחוטף יעשה.‬
‫תני לי לראות, לא הגעת לחוג.‬
‫מה העונש על דבר כזה?‬
‫אימא, לא. בבקשה אל תגעי באינסטגרם שלי.‬
‫בבקשה אל תשקרי ותנצלי את אבא שלך ואותי.‬
‫תני לי.‬ ‫-טוב!‬
‫אם תעשי את זה, אמלא אבנים בכיסים‬
‫וכאילו, אקפוץ לאגם.‬
‫זה לא מומלץ, לדעתי. את תאחרי להתמחות שלך.‬
‫שלום לכולם!‬
‫אימא של אליס בעוד סיבוב של "יש לה הכול,‬ ‫והיא מבזבזת את זה".‬
‫"לשתות, הבירה פה"‬
‫הבירה פה.‬
‫יפה.‬
‫ראית איזה לוגו מטופש?‬
‫אני מתה להתעסק איתו.‬ ‫-היי, קייט, אני רוצה שתביטי בזה...‬
‫"אדמירל".‬
‫וואו, טוב, זה דג שמן. מזל טוב.‬
‫תודה, מייק.‬ ‫-אז איך השגת אותם?‬
‫טוב, הם באו אליי.‬
‫קרייג סתרת'רן. הוא עובד איתם עכשיו?‬
‫כן. בעצם, תוכל להחזיר את זה?‬
‫זה עוד לא יצא לשוק. אז זה...‬
‫"אפרה". צרפתי.‬
‫מה הכיוון?‬
‫זו בירה מגראס?‬
‫אולי תחזיר את זה, זה לאירוע ש... טוב.‬
‫סליחה.‬
‫זה לא רע, האמת.‬
‫את יודעת, זו תהיה השקה מורכבת עבורם.‬
‫אדמירל הוא לקוח מיושן.‬
‫אז אם תרצי את עזרתי, אני מכיר את קרייג.‬
‫תודה על הדאגה, אבל גם אני מכירה את קרייג.‬
‫אני אסתדר.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫היי, יש לך תזמון טוב.‬
‫למה שלא תחזירי את זה למחסן,‬
‫לקראת המסיבה מחר.‬ ‫-ובזמן שתעשי את זה, מתמחה,‬
‫תעזרי לטריש להביא משהו מהאוטו?‬
‫תודה.‬ ‫-למה?‬
‫היד שלך שבורה?‬
‫איזו חוצפה.‬ ‫-טוב, תוכל לקרוא לה בשמה.‬
‫הייתי עושה את זה, לו ידעתי את שמה.‬
‫אני לא מאמינה שאי פעם נמשכנו לבחור הזה.‬ ‫-"אנחנו"?‬
‫טוב, התכוונתי אלייך.‬
‫הוא כזה אידיוט.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-כן.‬
‫תתקשרי לקרייג ותגידי לו שאבוא אליו היום?‬
‫אני אלך לשחרר קיטור.‬
‫אלוהים.‬
‫כן!‬
‫הייתי צריכה את זה.‬ ‫-גם אני.‬
‫אלוהים.‬
‫צריך להמשיך לפלפל את היחסים ככה, אתה יודע,‬ ‫במכוניות, חניונים... בשירותים, לפעמים.‬
‫למה לעצור בזה?‬
‫נוכל לעשות את זה בקרנבל ולמכור כרטיסים.‬
‫אני לא רוצה שנמעיט בערכינו.‬
‫היי, גם אני לא.‬
‫היי.‬
‫אז אתה מוכן לקראת הערב?‬
‫נראה לי. יש לי את כל המרכיבים למטבל תרד,‬ ‫אקנה יין,‬
‫מה עוד צריך להגיש בחנוכת בית?‬
‫התכוונתי לשאול, כאילו, אם אתה לחוץ?‬
‫לא ממש. כדאי לי להילחץ?‬
‫לא.‬
‫פשוט, אנחנו נצא לאור, בערך, במסיבה הזו.‬ ‫-החברים שלנו יודעים שאנו יחד כבר חודשים,‬
‫אז...‬ ‫-כן.‬
‫הם כבר יודעים את זה, כי אנחנו יחד, חזק.‬
‫כן.‬ ‫-ושיילכו לעזאזל אם הם חושבים אחרת, נכון?‬
‫את בסדר?‬
‫אני... כן. לא, אני בסדר, הכול טוב.‬
‫- האם יכבדו אותי אם אישאר עם בעלי הבוגד? -‬
‫תסלחי לי שאיחרתי?‬
‫- אפרה -‬
‫שתי ציפורים רבו מחוץ לחלון המשרד שלי,‬
‫וראיתי שזה אישי.‬
‫אחת מהציפורים... הרגה את השנייה?‬
‫מה? לא. את לא יודעת איך ציפורים מתקשרות?‬
‫הן...‬ ‫-לא, אני יודעת.‬
‫הן מדברות עם המקור.‬
‫איך התמודדתם עם השינוי?‬
‫האם באדמירל דואגים לתגובת הקהל למעבר?‬
‫את צוחקת? יצרנית הבירה הגדולה במדינה,‬
‫ואני הצעתי להם להוסיף גראס לבירה?‬
‫זה גאוני.‬
‫המוניטין של כל החברה מונח על כתפיי, קייט,‬ ‫את לא יכולה לתאר לעצמך.‬
‫אני יכולה לתאר לעצמי, האמת.‬
‫אני מבינה את החשש שאנשים יכבדו אותך פחות,‬ ‫בשל בחירה שעשית.‬
‫כן!‬
‫אתה עדיין אתה, והדבר הכי חכם שתוכל לעשות,‬
‫הוא לעמוד על שלך.‬
‫תן לכולם לדעת שאתה עדיין קשוח.‬
‫אולי הם דואגים, אתה יודע, שתעשה טעות,‬
‫או שאתה לא מתקדם והם חושבים שהוא מוזר.‬
‫סליחה, למה התכוונת?‬
‫תשכח מזה.‬
‫תישאר ממוקד, טוב?‬
‫המוצר שלך נהדר.‬
‫והקהל ייענה, בסופו של דבר, כמו תמיד.‬
‫כרגע, אתה צריך להקרין כוח.‬
‫היי, לחיי הקרנת כוח.‬
‫להקרנת כוח.‬
‫התעודה שלך ממש מהודרת.‬
‫מהם כל ציוני ה-1?‬
‫טוב, ברור שזה אחד, כמו מספר אחת, ניית'ן,‬ ‫הכי טוב שיש.‬
‫בעצם, 1 הוא הציון הנמוך ביותר.‬
‫זה מבלבל שלא לצורך.‬
‫רוב הילדים בגילו כבר...‬
‫מתמודדים עם רשימה של שלוש,‬
‫ואפילו ארבע פעולות,‬
‫מבלי שיזדקקו להוראות בכל שלב.‬
‫עליכם לעודד את העצמאות שלו.‬
‫נסו לתת לו מטלה, כמו סידור המיטה בכל בוקר.‬
‫צ'רלי עדיין ישן בעריסה.‬
‫הוא בן ארבע.‬
‫יש לו סיוטים.‬
‫ואם אלך לעבודה בלי לישון...‬ ‫-כן.‬
‫זה הסיוט שלי, אז...‬
‫טוב, זה התהליך הדרוש לו כדי לרכוש ביטחון.‬ ‫אני יודעת שלדעתכם אתם עוזרים,‬
‫אבל בכל פעם שאתם מכפתרים בגד‬
‫או נועלים לו נעליים, או שמים אותו בעריסה,‬ ‫אתם אומרים,‬
‫"לדעתנו, אתה לא חכם, מוכשר, או אמיץ."‬
‫לעזאזל.‬
‫אולי תתחילו בשיחה עם צ'רלי?‬
‫אני בטוחה שהוא ישמח לשמוע כמה אתם נרגשים,‬
‫לקראת המעבר שלו למיטה של גדולים.‬
‫מה דעתך על המיטה הזו? היא מגניבה.‬
‫הוא לא יישאר פה.‬ ‫-ברור שכן.‬
‫הוא יישאר כאן, כי זו מיטה מגניבה ונעימה, ‬ ‫נכון?‬
‫קוף, אימא ואבא ייצאו עכשיו‬
‫ולך יהיו חלומים סופר מתוקים,‬
‫כי זו המיטה הכי מגניבה שמישהו ראה בעולם.‬
‫קטן עלייך.‬
‫טוב.‬
‫אני אטפל בזה.‬ ‫-לא.‬
‫תני לאבא לעשות את שלו.‬
‫בוא הנה, אתה.‬
‫אתה הולך למיטה.‬
‫"פעם הייתה אישה זקנה שגרה בתוך נעל."‬
‫הוא נרדם.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫זה ממש טוב, נכון?‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה קרה לאבא שעשה את שלו?‬
‫דיברתי עם כל החברים שלך בקייטנה, הם ישנים.‬
‫אז אם תרצה להצטרף אליהם,‬
‫תצטרך לעצום עיניים, טוב?‬
‫אתה רואה, יש דברים שאימהות ניחנות בהם,‬
‫כמו כוח המשא ומתן, ניית'ן.‬
‫תבדוק את זה. אלוהים...‬
‫בוא נספור כבשים, טוב, חבר?‬
‫אחת...‬
‫ארבעים ושתיים...‬
‫שישים ושבע...‬
‫שישים ותשע...‬
‫לא לזוז.‬
‫קייט, למה את מתעכבת?‬
‫כלום!‬ ‫-את מסממת אותו?‬
‫לא.‬
‫הוא אלרגי...‬
‫לשינה.‬
‫וזה לא היה חוקי. אין מצב שזה היה.‬
‫ואל...‬
‫טוב, חיפשתי מישהו מתאים שירצה לעשות את זה.‬
‫היא מצחיקה. ואל מצחיקה.‬ ‫-היי, חבר'ה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫התרשמתי.‬
‫למה?‬
‫שהזמנת את ניית'ן.‬
‫אני גר כאן.‬
‫כן.‬
‫חזרתם להיות יחד, ואני האחרונה שידעתי.‬
‫אל תופתעי לקבל טלפון מהגסטרולוג שלי.‬
‫למה?‬ ‫-אמרתי לו שאת פנויה.‬
‫כמה חבל, הבחור ממש יודע לעבוד עם הרקטום.‬
‫אלוהים.‬
‫גם הוא יודע.‬ ‫-זמן לפרטיות.‬
‫בכל מקרה, תודה שבאתם, חבר'ה, וכן...‬
‫חנוכת בית!‬
‫מה נשמע, אן?‬
‫בסדר.‬
‫טוב, הבית הזה נהדר.‬
‫תודה. בית נהדר.‬
‫נהדר.‬ ‫-אדיר.‬
‫כן, נכון?‬
‫בית נהדר.‬ ‫-אתם יודעים, אומרים...‬
‫אנשים אומרים שטוב לגור שוב יחד,‬
‫אתם יודעים, זה מראה על כוח. ו...אומץ?‬
‫ו... כוח.‬
‫כן.‬
‫-כן.‬
‫הכנתי מטבל תרד.‬
‫זה נראה טעים.‬ ‫-כן, יפהפה.‬
‫הבנו, הוא הכין מטבל. לך תזדיין.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, אן... נדבר?‬
‫ביאנקה, תפסיקי להחביא את התינוק,‬
‫תני לי לראות את המלאך הקטן.‬
‫איזה מותק.‬
‫טוב, אני רוצה לראות...‬
‫לעזאזל, אלה הפנים שלו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אלוהים. זה... הוא...‬
‫העין שלו תמיד מופנית לשם?‬
‫לא, אלה הפנים שלו.‬
‫אמרת שזה בסדר מצידך.‬ ‫-אמרתי את זה, אבל אז הבטתי בפרצופים שלכם‬
‫וחשבתי על המטפלת שלי, יושבת עליו.‬
‫תראי, אני לא אשמע את זה עכשיו, בסדר?‬ ‫תדחיקי את זה,‬
‫או תוציאי את זה על המטופלים שלך, או משהו.‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫תראי, היית כנה איתי בנוגע לבראד, טוב?‬
‫וזה הדבר הכי טוב שיכולת לעשות עבורי.‬ ‫-בראד וניית'ן שונים, טוב?‬
‫וכן, זו הייתה בחירה קשה. אבל...‬
‫זו הייתה הבחירה הנכונה לי ולמשפחה שלי.‬
‫את נשארת איתו בגלל הילדים?‬
‫לא.‬ ‫-זו שאלה הוגנת.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל יש לך רפידות לפטמות?‬ ‫כאילו, הציצים של ביאנקה הם כמו הניאגרה,‬
‫אני מפחדת שהתינוק יאבד עין, כאילו...‬
‫את יודעת, אם את מעוניינת בדעתי,‬
‫בעיניי זה צעד גדול מצידך, לחזור לאדם שבגד.‬ ‫-תודה.‬
‫לא, באמת. זה מעיד על יכולתך לאהוב ולסלוח.‬
‫נכון, אן?‬
‫כן, זה אמיץ מאוד.‬ ‫-כמו הילרי קלינטון.‬
‫כן, זה דומה להילרי, כי...‬
‫את יודעת, אני בטוחה שביל לא בגד שוב.‬ ‫-נכון, אף פעם.‬
‫ואני רוצה שתהיי הנשיאה של חייך.‬
‫הילרי הפסידה.‬
‫כן, זה נכון.‬ ‫-כן, אבל את לא תפסידי.‬
‫ככל הנראה לא.‬
‫על מה אתן מדברות בכלל? תפסיקו לדבר!‬
‫יש לך רפידות לפטמות, או לא?‬
‫כי הציצים של ביאנקה כבר בטח דלפו על הרצפה.‬
‫שתיים יספיקו?‬
‫כן, מעולה. תודה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫תתארו במילים את האדם ששמו על דף הנייר.‬
‫זה משחק כיפי ומאוד אישי.‬
‫מל ואני משחקים לבד, לפעמים.‬
‫המשחק עובר מהר מאוד.‬ ‫-אני אוהב משחקים.‬
‫שתוק. קדימה, ניית'ן.‬ ‫-קדימה, ניית'ן, נתחיל.‬
‫זו אני?‬ ‫-כן, האמת.‬
‫אז זה היה תור מחורבן.‬
‫טוב. אז האישה הזו מדהימה, היא מגניבה.‬
‫היא ממש חכמה.‬
‫היא סלחנית מאוד.‬ ‫-ואל זלינסקי.‬
‫לא, כנראה סלחנית מדי.‬
‫היא חזרה למישהו שבייש אותה.‬
‫כן, טוב, הבנתי. זו אני.‬
‫תודה, אן.‬
‫טוב...‬
‫קדימה...‬ ‫-בדיוק. תני בראש!‬
‫טוב. בסדר, האדם הזה מוכשר מאוד בעבודה שלו,‬
‫אבל לעיתים טועה בשיקול הדעת בנוגע לאנשים.‬ ‫-זו פרנקי?‬
‫היי.‬ ‫-לא פרנקי.‬
‫האדם הזה הוא הורה טוב מאוד,‬
‫אבל לפעמים משתעשע ברעיונות של הרס עצמי.‬
‫ליונל.‬ ‫-כן. היא לא טועה.‬
‫לא, זה לא ליונל.‬
‫טוב...‬
‫הם... הצבע האהוב עליהם, הוא ירוק.‬
‫קייט, אל תהיי מעורפלת, רק תגידי את זה.‬ ‫-אין לי מושג על מי דיברת.‬
‫הם נהגים מעולים.‬ ‫-קדימה,‬
‫כן! עוד! מה יש לך?‬ ‫-מי זה?‬
‫כן. אז האדם הזה...‬ ‫-קדימה, מותק,‬
‫את תצליחי.‬ ‫-הינה.‬
‫קדימה, קייט!‬ ‫-כאילו שאת היית יותר טובה. אני מנסה...‬
‫מי זה?‬ ‫-טוב, בסדר,‬
‫לעזאזל עם זה, הוא בגד בי, אתם שונאים אותו‬ ‫ואם ארוץ לנשיאות, אפסיד.‬
‫איזה חרא...‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה, אף אחד לא הבין את זה ואני...‬
‫אני באמת... זה לא הגיע לך.‬ ‫-סליחה.‬
‫טעות שלי.‬
‫טוב.‬
‫זה היה מטופש.‬
‫היי, אני מצטערת.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫לא, לדעתי המשחק הזה נגמר.‬ ‫-ניית'ן, לא...‬
‫אני אעשה את זה, טוב?‬
‫זה...‬
‫האדם הזה, הוא...‬
‫הוא...‬
‫גובהו ממוצע...‬
‫והוא...‬
‫אדיב מאוד.‬
‫מל, זה מל?‬
‫זה מל?‬
‫לא, סליחה.‬
‫אנחנו לא מוכרחים להמשיך, נוכל פשוט...‬ ‫-הוא...‬
‫הוא...‬
‫לא מבינים אותו.‬
‫ואל זלינסקי?‬ ‫-לא.‬
‫ואלרי ז...‬ ‫-זה אני!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫טוב, אתם יודעים...‬ ‫-כן...‬
‫באמת, חבר'ה...‬ ‫-מסיבה מעולה, תודה.‬
‫ביי! אני אוהבת אתכם, להתראות בקרוב.‬ ‫-היה מעולה. כן, נעשה את זה שוב, ביי!‬
‫תנו לנו כמה חודשים בבית...‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬