Hej, pozri sa! Tam!
Páni!
Majú obrovskú loď.
Kiežby aj naša bola taká pekná.
Bola by som šťastná, ak by aj naša bola taká pekná.
-Lebo potom by... -A prečo?
Lebo vyzerá lepšie?
Táto loď nás previedla mnohými búrkami.
Možno nevyzerá vábne, ale má niečo, čo ostatné nikdy mať nebudú.
Čo? Hnilobu a potkany?
Učia sa deti, drahý?
To nie je jasné.
Sadnite si, deti.
Tuším je čas, aby som vám rozpovedal príbeh
o Aladinovi, princeznej a lampe.
Čo je výnimočné na lampe?
Je to čarovná lampa.
Možno keby si to zaspieval.
Máme radšej, keď spievaš.
Nie, nie. Nebudem spievať. Bol to dlhý deň.
Krajina tajomná Jediná, ktorú mám
Cesta túlavých karaván
Krutý svet, ale náš a keď ich nečakáš,
šelmy prídu zo všetkých strán.
Celý deň púštny prach, veľký smäd na perách,
ťava tiež cesty má už dosť.
Vietor z pieskových dún na kraj fúka už tmu,
aj ty privítaj arabskú noc.
Aladin
Hej!
Pretekáš ulicou ako nádherným snom,
miestny bazár ti všetko dá.
Za vôňou korení kráčaš jak zmámený,
hodváb a satén v rukách máš.
Do noci hudba hrá tóny tie, čo máš rád
a tá hra je tak opojná.
A v krokoch tanečných stratia sa všedné dni,
také kúzla arabská noc má.
Je noc arabská
plná žiarivých hviezd.
Tiež vydať sa skús cez piesočnú púšť
na to najkrajšie z miest.
Je noc arabská,
konečná dlhých ciest
a mesačný svit ťa láka, sem príď,
tmou bude ťa viesť.
Cestu, ktorou sa dáš, tú vždy môžeš si vybrať,
vždy možností máš aspoň pár.
Na jednej sa vždy stratíš a na druhej vyhráš,
ty v rukách máš osud a tvár.
Iba ten smie vstúpiť sem.
Kto je ako diamant.
Kto poklad v sebe má.
Je noc arabská
plná žiarivých hviezd
a mesačný spln tmou pieskových dún
vždy bude ťa viesť.
Nájdi ho, ten neobrúsený, diamant, ten neobrúsený.
Je noc arabská
ako arabské dni,
už vznášaj sa, leť cez úžasný svet
z tých najkrajších snov.
Ako sa volá tvoja opica?
Abu.
Je to krásna opica.
Máš krásny náhrdelník.
A odkiaľ je Abu?
Toto je zrejme moje.
Pekný deň, dámy.
Dobre.
Abu.
Ako to dopadlo, Abu?
Dobrá opička.
Zostaň, kde si, Aladin.
Je mi jedno, čo si dnes ukradol, nechcem to.
Nič som neukradol.
Je to rodinné dedičstvo s veľkou hodnotou.
Dám ti za to vrecko datlí, nič viac.
Zulla, obaja vieme, že stojí aspoň za tri vrecká.
Vezmi si vrecko datlí a vypadni!
Choď!
Prosím.
Pohyb, potkan.
Tu máš, Abu.
Pristúpte!
Čerstvé ryby! My ich chytíme, vy si kúpite!
Ochutnajte, prosím. Prosím.
Sladké datle a pistácie!
Ahoj.
Ste hladní? Tu máte, vezmite si chlieb.
Hej! Hej!
Okradla si môjho brata.
-Okradla? Nie, ja... -Zaplať, inak si vezmem náramok.
Pane, nemám peniaze. Pustite ma!
-Nie. -Upokoj sa, Jamal.
Kalil odišiel od stánku
a táto tu mu ukradla chlieb.
Tie deti boli hladné!
Dobre, daj mi chvíľku.
Nepchaj do toho svoj potkaní ňufák!
Máš peniaze?
Nie.
Tak mi dôveruj.
-Tu máš. -Počkaj!
-Toto si chcel, nie? -Áno.
Ďakujem.
A k tomu jablko. Za unúvanie.
-Dobré! -Ten bol mojej...
Bez toho náramka neodídem!
Myslíš bez tohto?
Poďme.
Aladin! Zlodejka s Aladinom!
-Máme problém? -Len ak nás chytia.
-Aladin! -Do tej uličky! Opica pozná cestu.
-Stráže! Stráže! -Abu.
Bude to v pohode.
Okradli ma!
-Tam! Aladin! -Hej, ty!
Hľadáš toto, Jamal?
Aladin, ty potkan!
Utečiem o skok, čo rýchlejšie skáčem,
o švih, čo sviští jak meč.
Som tu a hneď som už dávno preč a lup je len môj.
Môj skok je skôr ako zákon,
som preč, keď príde šok.
Vždy mám náskok aspoň jeden skok.
Rif-raf! Ty tam!
-Podliak! -Tak poď!
Chcem len kúsok pod zub.
-Daj mu, bi ho! -Rozbi hlavu!
Viem, že je to tak, viem, že je to fakt.
Raz budeš mojím priateľom!
To je náš Aladin, padol na dno.
Ach, dámy!
Stal sa z neho zločinec a vrah.
Nuž...
Rodičia, tí asi môžu za to,
treba jesť, to vieš, preto kradnem dnes.
Tak to povedz všetkým, kým je ešte čas.
Existujú aj schody.
Ale bola by to potom zábava?
Krok pred, keď za tebou skáču.
Krok pred, pred osudom zlým.
Zajtra zase všetkým uletím.
Krok pred, keď po tebe idú.
Krok pred, pred svorkami psov.
Útek je pre mňa vždy zábavou.
-Stoj, zlodej! -Vandal!
Abu!
Škandál!
Nátlakom ma núti,
aj tak zdá sa, že je chutný. Treba jesť, to vieš, preto kradnem dnes.
-Inak to fakt nie je zlé -Nie!
Nie, nie, nie!
-Naraz na tri! -Naraz na tri?
-Skočíme. -Skočíme?
Prečo opakuješ všetko, čo poviem?
Tyč.
-Rýchlo, rýchlo! -Tadiaľto!
Raz, dva, tri!
Zlodej! Stoj! Na streche!
Prepáč!
Ja to nedokážem.
Zastavte ho!
Pozri sa na mňa. Pozri sa na mňa.
Dokážeš to.
Dobre.
Pekný výkon.
Ďakujem.
Krok pred, pred dupotom kopýt.
Skok pred, nech preskočím plot.
Skok pred, kým niečo zlé príde.
Sú tu, mne zas to vyjde.
Sú tu,
tak ja radšej ujdem. To je už môj údel.
Skočím, aj keď príde pád.
Ustúp!
Prepána.
Poď. Viem, kde budeme v bezpečí.
Prichádza pán.
Privádzaš mi nebrúsené, ale nie diamanty.
Odveďte ich.
-Pohyb! -Odveďte ich.
-Prosím! -Vezír môj...
Čo ak ten nebrúsený diamant neexistuje?
Je tam niekde.
Ale hľadáme už celé mesiace!
Nechápem, čo v tej jaskyni
by mohlo pomôcť takému významnému človeku ako vy.
Už ste druhý najvyšší po sultánovi!
Druhý! Och!
Kto má teraz problém?
A podľa teba stačí byť druhý?
Isteže.
Nenarodili ste sa ako budúci sultán.
Nemúdre.
Vieš, čo som musel urobiť, aby som získal svoju moc?
Aké obety som priniesol, koľko tiel som pochoval?
Päť rokov v shirabadskom väzení?
Ľudia musia pochopiť, že zaplatia za to, že ma podcenili.
Byť druhý nestačí! A nikdy nebude stačiť!
Preto potrebujem tú lampu a teba už nie!
Tadiaľto.
Kde presne sme?
Uvidíš.
Fíha.
Tu bývaš?
Hej.
Len ja a Abu. Celkom slobodní.
Vitaj v mojom skromnom...
Uvidíš.
Si ako kúzelník.
Ďakujem.
Abu, nie, pomôž!
Nemôžem uveriť...
Čomu?
Nemôžem uveriť, že sme to urobili.
Že ja som to spravila. Že sme to prežili!
S tou naháňačkou.
-Abu, čaj? -Skákať medzi budovami.
-To bolo neuveriteľné. -Čaj?
Ďakujem. A ďakujem, že si ma odtiaľ dostal.
Aladin, však?
Nemáš za čo...
Som Dalia.
Dalia.
Z paláca.
Ako si to zistil?
Nuž, taký náramok si môže dovoliť len niekto z paláca.
A to hodvábne lemovanie je tiež z dovozu.
Z kupeckých lodí ide rovno do paláca.
Ale nie slúžkam.
Určite nie väčšine z nich, takže slúžiš u princeznej.
Pôsobivé.
Ak na teba zapôsobilo to, mala by si vidieť mesto odtiaľ zhora.
Agrabah. Je taký nádherný.
Mala by som viac chodiť von.
Mala by si povedať princeznej, aby viac chodila von.
Ľudia ju nevideli celé roky.
Nedovolia jej to.
Odkedy moju...
Kráľovnú zabili, sultán sa bojí.
Takže ju zatvárajú.
Zdá sa, že odvtedy sa boja všetci.
Ale ľudia z Agrabahu s tým nemali nič spoločné.
Ľudia ju milovali.
Milovali, však?
Je tvoja?
Je tak trochu požičaná.
Tú pieseň ma naučila moja mama.
Aj mňa.
Je to jediná spomienka na ňu.
A čo tvoj otec?
Oboch som stratil ešte ako dieťa.
Odvtedy som sám.
Nevadí mi to, len je to...
Aké?
Je to trochu smutné.
Keď je opica jediná autorita v tvojom živote.
Pretĺkame sa.
Každý deň si myslím, že sa to zmení,
ale nikdy sa to nestane.
-Len sa niekedy cítim ako... -Uväznený.
Ako keby si nedokázal ujsť pred tým, ako si sa narodil?
Áno.
Privítajte princa Andersa!
Musím sa vrátiť do paláca.
Teraz?
Uhnite z cesty princovi Andersovi!
Je to len ďalší princ, čo prišiel dvoriť princeznej.
Áno, a ja ju musím pripraviť.
Ach! Máš môj náramok?
Jasné.
Uhnite z cesty princovi Andersovi!
Určite som ho dával sem.
Niekam.
Abu, ty si ho vzal?
To bol náramok mojej matky.
Áno. Je krásny.
Si zlodej.
-Nie, nie. Áno, ale... -Som taká naivná.
-Abu. -Prepáčte.
Počkaj! Počkaj, tak to nie je!
Z cesty!
Nie! Pozor!
Potkan, uhni z cesty!
Koho voláš potkanom?
Ty mi odvrávaš?
Narodil si sa bezcenný a bezcenný aj zomrieš.
A budú za tebou smútiť len blchy.
Poď, Abu.
Ideme domov.
Vandrák, potkan,
kto vie, odkiaľ.
Ak raz sa zblízka pozrú,
zistia, že som chudák?
Nie, to nie...
Pochopia,
že skrývam viac, snáď viac...
Abu.
Niekedy je vhodné kradnúť a inokedy nie.
Teraz to rozhodne bolo to nie.
Vitajte, princ Anders!
Veríme, že ste mali príjemnú cestu.
Teda, páni.
Princ Anders, moja dcéra, princezná Jasmína.
Prečo mi nikto nepovedal o vašej kráse?
Ani tú vašu nikto nespomenul.
Ďakujem. Aj v Skånlande to hovoria.
Áno. Však?
Je to mimoriadne zábavné.
-Skutočne? -Áno.
Máme rovnaký titul, ale nikdy nás neopisujú rovnako.
Jasmína.
Áno.
Čo to je?
Nehovorte mi to.
Je to pruhovaná mačka!
Páčite sa mu.
Ja viem.
Lebo v Skånlande ma mačky milujú.
Hej, cica, cica. Hej, cica, cica.
Hej, cica, cica, cica...
Sultán môj, naši nepriatelia sú každým dňom silnejší,
a vy dovolíte, aby vaša dcéra odmietla princa Andersa
a možnú vojenskú alianciu.
Akí nepriatelia?
Shirabad zhromažďuje vojská.
-Shirabad je náš spojenec. -Bol náš spojenec!
Chceš nás zatiahnuť do vojny s naším najstarším...
A vy dovolíte, aby kráľovstvo zruinovali, z obyčajného sentimentu!
Jafar!
Nezabúdaj, kam patríš.
Ospravedlňujem sa.
Odpusťte, môj sultán.
Zašiel som priďaleko.
Ale...
Ak by ste to zvážili...
Zrejme by ste pochopili,
že vpadnúť do Shirabadu je správne.
Vpadnúť do Shirabadu je...
Vpadnúť do Shirabadu?
Čože?
Prečo by sme napádali matkino kráľovstvo?
Nikdy by sme nevpadli do Shirabadu.
Ale spojenec v Skånlande by našu situáciu zlepšil.
Áno, ak by si princovi Andersovi dala šancu.
Vládnuť? Papa, aj z Radžu by bol lepší vládca.
Moja drahá, nemladnem.
Musíme ti nájsť manžela a už nám dochádzajú kráľovstvá.
Ktorému princovi bude na našom ľude záležať tak ako mne?
Môžem vládnuť, ak...
Moja drahá, nemôžeš byť sultánom,
lebo za 1 000 rokov nášho kráľovstva sa to ešte nestalo.
Pripravujem sa na to celý život. Prečítala som...
Knihy? Skúsenosti sa nedajú načítať.
Neskúsenosť je nebezpečná.
Ľudia sa bez kontroly vzbúria.
Nestrážené múry a hranice budú napadnuté.
Jafar má pravdu.
Jedného dňa
to pochopíš.
Môžeš odísť.
Život k vám bude príjemnejší, princezná,
keď prijmete tieto tradície
a pochopíte, že je pre vás lepšie byť videná, nie počutá.
Prichádza príliv, čo chcel by ma zmiesť
a prúd, ktorý stiahne ma k hĺbkam.
Pýta dosť síl, zľahka ponad to prejsť,
to nie je dážď, ale búrka.
A riekou sĺz
a miesto slov len nádej.
Tie chvíle tu sú,
viem, kade a s kým ísť mám.
Nemôžem v kúte
len mlčať a znášať údel.
Tuším, že sa blíži úder.
Jedno viem,
na ten boj mám dosť slov.
Otvorte bránu!
Skvelé!
Vieš, čo máš robiť, Abu.
Zlez zo mňa! Zlez zo mňa, ty špinavá opica!
Choď preč! Choď preč! Choď preč!
Zavrite bránu!
Špinavá opica!
Pouličný zlodej. Pouličný zlodej.
"Nezabúdaj, kam patríš, Jafar."
Nezabúdaj, kam patríš!
Ak to budem počuť ešte raz...
Prepáčte, pane!
Ďalšia malicherná urážka od toho malomyseľného hlupáka.
Vidí mesto, zatiaľ čo ja impérium.
Aký zrak.
Keď budem mať v rukách tú lampu,
ja budem sedieť na jeho tróne.
Zlodej. Zlodej v paláci.
"Zlodej v paláci?"
To som povedal. Zlodej!
Čo si videl, Iago?
Nebrúsený diamant.
Vravel som vám, tak poďme!
Väčšie kruhy. Väčšie kruhy.
Kto je múdry chlapec?
Ale, Dalia, niečo sa musí dať urobiť.
Chce si ťa vziať fešný princ. Ach, kedy už budeš mať ľahší život?
Nejde o to, že sa nechcem vydávať, ja len...
Chceš byť sultán. Ale prečo?
Spomínaš si, čo hovorila moja mama,
že budeme vždy len takí šťastní, ako náš najnešťastnejší poddaný?
Ak by videla to, čo ja dnes, zlomilo by jej to srdce.
Chcela by aj to, aby si bola v bezpečí.
A čistá. Pripravím kúpeľ.
Jafar má stráže na každom rohu.
Čoskoro ich donúti napadnúť
našich susedov, riskovať životy, a prečo?
Môžem pomôcť.
Viem to. Narodila som sa pre viac,
než len svadbu s nejakým mizerným princom.
Ak si už musíš vziať mizerného princa, tento nie je najhorší.
Je vysoký a pekný.
A áno, je trochu tupý, ale máte sa len vziať.
Nemusíš sa s ním rozprávať.
Ale ty by si radšej toho chlapca z trhu.
Čo si želáš?
Čaj?
Ty? Ty!
Čo tu robíš?
Vlez dnu, okamžite!
Prišiel som ti vrátiť náramok.
Môj náramok? Kde je?
Na tvojom zápästí.
Čože?
To nie je zlé.
Páči sa mi, ako to tu vyzdobila.
Ako si prešiel cez stráže?
Bolo to náročné, ale mám svoje spôsoby.
Kým je princezná vonku, nechceš sa ísť prejsť?
Trochu sa porozprávať?
Ty si neuveriteľný.
Nemôžeš sa len tak vlámať do paláca a chodiť po ňom, ako keby bol tvoj.
Keď nič nemáš, musíš sa správať, ako keby ti patrilo všetko.
Tak čo povieš? Našiel som tvoj náramok.
Nenašiel si ho, ukradol si ho!
Oprava, ukradla ho opica.
Je to tvoja opica.
Aj tak je len opica.
Kto si objednal čaj?
Ja.
Pre vás, princezná Jasmína.
Vaša výsosť!
Prečo si taká čudná?
Ach, to ja som princezná.
Áno.
A mám skvelý život
so všetkými mojimi palácmi
a vagónmi plnými zlata
a šiat na každú dennú hodinu.
Teraz je čas umyť moju mačku.
Nechodí veľmi von.
Zjavne.
Nemal by si sa kúpať?
Ach, služobnica, táto mačka sa neumyje sama!
Ale neumývajú sa mačky samé?
Už musíš ísť.
Dobre. Ale vrátim sa zajtra večer.
Čože? Nie, nemôžeš...
Stretneme sa na dvore pri fontáne, keď bude mesiac nad minaretom.
Aby som ti vrátil toto.
Sľubujem.
Veríš tomu, Abu?
Najstráženejší palác v celom Agrabahu...
Dobrý večer.
Stráže sú za mnou.
Zdravím, chlapci.
Kde to som?
V obrovskom maléri, chlapče.
Ten náramok, o ten tu ide?
Lebo som ho neukradol. Tá slúžka...
Prečo nosila slúžka náramok kráľovnej?
Kráľovnej? Nie, nie.
Vravela, že patril jej...
...matke.
Aspoň o jednej veci povedala pravdu.
Takže to bola princezná?
Rozprával som sa s...
Zahrávala sa s tebou.
Zabáva sa stretávaním s plebsom.
Naozaj si si myslel, že sa jej páčiš?
Ako ťa volajú?
Aladin.
Aladin. Ľudia ako my musia byť realistickí, ak...
My?
Vieš, voľakedy som bol ako ty.
Bežný zlodej.
Len som mal veľké plány.
Ukradni jablko a si zlodej, ukradni kráľovstvo a si štátnik.
Zastavia sa len slabosi.
Buď si najmocnejší muž v miestnosti, alebo si nič.
Ty, ty si natrafil na príležitosť.
Môžem ti dať bohatstvo.
Dosť veľké, aby si urobil dojem na princeznú.
Ale nič nie je zadarmo.
Čo by som musel urobiť?
Neďaleko odtiaľto je jaskyňa a v nej je obyčajná olejová lampa.
Získaj ju pre mňa a ja ti dám bohatstvo,
ktorým urobíš dojem na princeznú.
Si pre ňu nikto, ale môžeš byť niekto.
Tvoj život sa práve začína, Aladin.
Stále čakáš?
Nie. Nie, vyšla som, aby som...
Sľúbil mi to.
Keď ma budeš potrebovať, budem hore.
Dobrú noc, Dalia.
Jaskyňa zázrakov.
Keď vstúpiš, uvidíš bohatstvo, o akom sa ti ani nesnívalo,
zlato, diamanty a lampu.
Prines mi ju a dám ti bohatstvo a slobodu.
Ale neber žiadny iný poklad, aj keď ťa to bude ukrutne pokúšať.
A bude ťa to pokúšať.
Iba ten smie vstúpiť sem.
Kto je ako diamant.
Kto poklad v sebe má.
Nezabudni,
nevezmi nič okrem lampy.
Abu, ničoho sa nedotýkaj.
Spomínaš si?
Abu.
To je lietajúci koberec.
Oni naozaj existujú.
Ahoj, Koberec.
Pozrime sa, ako ti vieme pomôcť.
Ach, ahoj.
To nestojí za reč.
Abu, nechaj si tie opičie ručičky pre seba.
Abu, nie!
Dotkol si sa zakázaného pokladu.
Teraz už nikdy...
Neuvidíš denné svetlo!
Koberec!
Abu, naskoč!
Podáš mi ruku?
Najprv lampu.
Nie, najprv tvoju ruku.
Nemáme veľa času.
Daj mi tú lampu.
Ruku!
Už nie ste druhý, pane.
A teraz ruku.
Čo tak moju nohu?
Nie. Nie!
Zlez zo mňa, opica!
Prestaň.
Špinavá opica! Druhý, druhý!
Sme nažive.
Asi.
Ďakujem, Koberec.
Abu.
Ako si...?
Prefíkaná opička.
Teraz už potrebujeme len cestu von.
Hej, Koberec, poznáš cestu von?
Lampa?
Čo to je?
Ó, mocný, ktorý ma privolal, hrozivý, ktorý mi velí,
dodržím svoju prísahu, zaväzujem sa k želaniam trom.
Povedal som: "Ó, mocný..."
Prepáč, chlapče, kde máš šéfa?
Odpovedz mi. Kde máš šéfa?
Ak by som sa chcel rozprávať sám so sebou,
mohol som zostať v lampe.
Haló?
Ja...
Hovor ako veľký chlapec.
Rozprávam sa s dymovým modrým obrom?
Nie!
Nie som obor, som džin. To je rozdiel.
Obri neexistujú.
-Kde máš šéfa? -Šéfa?
Pozri, chlapče, robím to už dlho, jasné?
Vždy je to taký chlap, vieš,
niekoho podviedol alebo pochoval...
Určite mi rozumieš. Kde je ten chlap?
Poznám ho. Je vonku.
Takže tu dolu sme len my dvaja?
A opica?
Je to tvoja osobná vec,
ale o tej opici sa neskôr musíme porozprávať.
Je to pekná opička.
Takže lampu si pošúchal ty?
Áno.
Dobre. Hej, nevadí...
Keď sa tu trochu ponaťahujem, nevadí?
Pýtaš sa mňa?
Áno. Ty si môj pán.
Ja som tvoj pán?
Pes pozerajúci nadol.
Nie, nie. Skôr ty vyzeráš ako môj pán.
Áno, ale tak to celkom nefunguje.
Ako dlho si tu uväznený?
Asi tisíc rokov.
Tisíc rokov?
"Tisíc rokov."
Chlapče, zdá sa mi to, alebo ťa fakt všetko prekvapuje?
Takže ty vážne nevieš, kto som?
Džiny, želania, lampa, nič ti to nehovorí?
Páni! Tak to je prvý raz.
Opica!
Nemusíš sa oňho báť. Je v pohode.
Nuž, Alibaba mal zlých zbojníkov
a Šeherezáda tisíc príbehov.
Ty zase šťastie máš, veď len ty ho máš,
znamenie mágie ťa nezradí.
Som super.
Áno.
Nestačí, čo?
Žartujem. Sleduj.
Ja to dám!
Pozor.
O-ou! Sleduj!
Si ma rozpálil.
Tak sa pozri, s čím tu pracujem.
Nuž, Alibaba mal zlých zbojníkov
a Šeherezáda tisíc príbehov.
Ty zase šťastie máš, veď len ty ho máš,
znamenie mágie ťa nezradí.
Obrovskú silu v svojom rohu máš,
všetky ťažké zbrane môžeš mať.
Úderov pár, bumbác, juchú a háu.
Stačí lampu správne pošúchať, vravím: správne...
Pane, ehm, s menom mien,
prezraď už, vrav, čo si zaželáš.
No tak, už to vyslov, čo objednáš.
Nikto nie je priateľ ako ja.
Život je restaurant a ja tvoj maitre'd.
Tak rozprávaj mi, krič aj šepkaj, čo chceš mať.
Nikto nie je priateľ ako ja,
fakt máme skvelé služby.
Ty si šéf, si kráľ, si šach,
len vrav, čo chceš, to dostaneš.
Čo ešte kúsoček baklavy?
Skús tu zo stĺpca A a ber zo stĺpca B.
Je nálada, tak pomáham,
nikto nie je priateľ ako ja.
Je to veľké! Sleduj!
Je to veľké!
Kto to ešte vie?
Kto to ešte dá?
Ktože vytiahne
z klobúka to čo ja?
Ktože to len,
ja som z lampy správny džin,
spievam, rapujem všetko, čo chceš, to viem.
Neseď tu zmätený,
som tvoja nádej z nemých modlitieb.
S tebou mám len najlepšie úmysly,
splním, na čo si len spomenieš.
Mám nutkanie ti pomôcť v ten správny čas.
Čo chceš, si praj! Som vážne zvedavý.
Určite dlhý zoznam niekde máš,
šúchaj a zázrak sa dostaví.
Majster...
-Aladin. -Áno!
Maj priania dve či tri,
toto je môj job a nie som snob,
vo mne vždy máš priateľa, vždy máš priateľa.
Vo mne vždy máš priateľa, vždy máš priateľa,
Nikto nie je priateľ
ako ja.
Nikto nie je priateľ ako ja.
Teraz môžeš tlieskať.
Nie, nie, nie. Prosím, prosím.
Poďakuješ sa mi vonku. Na slnku.
Keď si budeš želať, aby sme boli vonku.
Tak ako to funguje?
Žartuješ, však?
Celá tá pieseň boli inštrukcie!
Zjavne nedokážeš tancovať a počúvať zároveň.
Takže základy. Prvý krok, pošúchaj lampu.
Druhý krok, povedz, čo chceš. Tretí krok...
Tretí krok nie je. Vidíš, také je to ľahké.
Máš tri želania,
musíš začať pošúchaním lampy a povedať:
"Želám si." Chápeš?
-Asi áno. -Ešte pár pravidiel.
Nemôžeš si priať viac želaní. Tri stačia.
Nemôžem nikoho prinútiť, aby sa zamiloval,
ani vrátiť život mŕtvym.
Pokojne ma preruš, keď mi nebudeš rozumieť.
Žartujem, nikdy ma neprerušuj, za žiadnych okolností.
Obvykle toto všetko nehovorím,
lebo kým sa ku mne ľudia dostanú, približne vedia, čo chcú,
a obvykle to súvisí s tonami peňazí a moci!
Urob mi láskavosť, nechoď tou cestou.
Ver mi, že na svete nie je toľko peňazí
a moci, aby ťa uspokojili.
Dobre? Takže, aké je tvoje prvé prianie?
To si musím premyslieť.
Teda, ak mám len tri...
Prečo sú vlastne len tri?
Neviem, nie je to jedno?
Ty nevieš?
Myslel som, že si vševedúci.
To preto, lebo nepočúvaš.
Nepovedal som, že som vševedúci. Vravel som všemocný.
JA - SULTÁN TY
Najmocnejšia bytosť vo vesmíre.
Pozri, všetko, čo neviem, sa určite viem doučiť.
Vonku na slnku.
Prečo sa hráš na nedostupného želaniam?
Viem, že to nevidíš, ale som veľmi bledý.
Toto je nebeská modrá.
Moje prirodzené zafarbenie je tmavomodrá.
Dopraj nám trocha slnka.
Dobre, Džiny. Želám si, aby si nás dostal z tejto jaskyne.
Bum! Juchú!
Vyslovil svoje prvé želanie!
Ďakujeme, že ste si vybrali Koberce, ťavy a karavány.
Nezabudnite dať cestou von prepitné svojmu džinovi.
Drž sa, chlapče!
Človeče, pozri sa na tento svet.
Je taký veľký!
Vnútri lampy je len samá mosadz, mosadz, mosadz!
Vravíš si: "Ach! Je toto meď?"
Nie, mosadz! To je problém v živote džina,
má fenomenálne kozmické schopnosti, ale maličký životný priestor.
Tak sú čary toto alebo ty?
Sme tak trochu jeden balíček.
Mohol by si ma upozorniť predtým, než to spravíš?
Na to si zvykneš.
Jasné.
Takže musím všetky želania vysloviť tu?
Ak pôjdeme do Agrabahu, nebudú ľudia...?
Nie, nie, nie! Môžem vyzerať úplne normálne.
Jasné, úplne normálne.
Stále si modrý.
Potrebujeme ten drdol?
To je moja čerešnička na torte!
Dobre, dobre.
Tak čo si budeš želať?
Ešte som nad tým nepremýšľal.
Ty vážne nie si ten chlap.
Dobre.
Čo by si si želal ty?
Na to sa ma ešte nikto nespýtal.
Ale je to ľahké.
Chcel by som byť slobodný.
Aby som nemusel hovoriť: "Puf! Ako vám pomôžem?"
"Puf! Čo by ste chceli?"
"Puf! Vitajte v lampe. Môžem zapísať vašu objednávku?"
Sloboda.
Želám si byť...
Byť človek.
Tak prečo sa skrátka neoslobodíš?
Koberec! Počul si, čo povedal tento chlapec?
Vraj prečo sa neoslobodím?
Džiny získa slobodu len tak,
keď majiteľ lampy použije jedno svoje želanie, aby ho oslobodil,
a to sa naposledy stalo tuším štvrtého nikdy-ára.
Ja to spravím. Mám tri, však?
Vlastne ti zostali dve.
Jedno si použil, aby si nás dostal z jaskyne. Spomínaš si?
Ja? Alebo ty?
-Myslel som, že musím pošúchať lampu. -Dobre, chlapček z ulice.
Pretočme to naspäť.
Dobre, Džiny. Želám si...
Trik s opičkou a lampou!
To som ešte nevidel.
Budem si na teba dávať pozor.
Teraz aspoň môžem použiť tretie želanie, aby som ťa oslobodil.
O želaniach platí jedno,
čím viac máš, tým viac chceš.
Ja taký nie som.
To uvidíme.
Ale niečo by som chcel.
Tú tvár som už videl.
Kto to je? Kto je to dievča?
Je to princezná.
To sú všetky, nie?
"Správaj sa k žene ako ku kráľovnej," to hovorím vždy.
Nie, ona je skutočná princezná.
Už som vravel, že neviem nikoho prinútiť,
aby sa zamiloval, takže...
Nie, nie. Rozumeli sme si.
Naozaj?
Dobre.
Je múdra, milá a veľmi krásna.
Ale musí si vziať...
Hej! Vedel by si vyrobiť princa?
"Vyrobiť princa" nie je veľmi presná špecifikácia.
Mohol by som ti nejakého spraviť.
To nie.
Presne. Mal by si ho na krku do konca života.
Hej, videli ste môj palác?
Buď veľmi konkrétny.
-Detaily sú podstatné. -Chápem.
Ale nerozumiem tomu, lebo ak sa jej páčiš,
prečo sa meniť?
Vravel som, že sa musí vydať za princa.
Len chcem ísť domov, človeče!
Dobre, to dokážem.
Tentoraz oficiálne želanie pre tých, čo počítame,
a to som teraz ja.
Džiny, želám si...
Lampa.
Ach, prepáč.
Dobre. Džiny...
Neublíž mu, Džiny!
Želám si, aby som sa stal princom.
Ustúp, chlapče. Na prácu potrebujem priestor.
Spravím ťa rozprávkovým.
Džiny?
Trošku sa mi z toho točí hlava. Ale lepšie, nie?
Tuším si na to začínam zvykať.
Dobre, princ, princ.
Je jasné, že elegancia z geta nebude fungovať.
Napadá mi zimozelová.
Čo je zimozel?
Nie! Kartúza!
Čerešňová!
-Tie línie vôbec nesedia. -Čo to je?
Tá farba sa bije s odtieňom tvojej pokožky, silueta je nejasná.
Tento klobúk je veľký!
Nie, to nie je veľký klobúk.
No tak, Džiny! Musíme na to prísť!
Musí to byť odvážne a žiarivé!
Nie!
Zašli sme ďaleko.
Džiny, zhoršuje sa to!
V púšti to musí vyznieť neutrálne.
Slonovina, béžová, kosť, belostná.
Je to trochu ťažké.
Biela.
Ach! A davy šalejú!
Džiny! Džiny bol fantastický!
Džiny bol fantastický, ľudia!
Neublíž mu, Džiny! Nepopáľ ho!
Schlaďte ma niekto!
Zahaste ma niekto! Celý horím!
Som späť!
-Tak čo povieš? -Páči sa mi to.
Isteže sa ti to páči, chlapče! Veď som to vyrobil ja!
Podľa mňa je to mnou.
Aby sme boli presní, bol som to ja.
Ja som odviedol väčšinu práce. Ty si tam len tak stál.
Ale chápem.
Ale nespoznajú ma ľudia?
Nikto ťa nespozná.
Tak fungujú džinovské čary.
Ľudia vidia to, čo im povieš.
Jasné.
Kto som?
Kto...?
Princ Ali?
-Odkiaľ? -Ach!
Z Ababwy.
A-bub-why?
Nepočúvaš ma. Ababwa.
-To naozaj existuje? -Áno!
Všetci to poznajú.
Existuje k nej sprievodca.
V lete je tam trochu teplo, v zime mierne podnebie.
Ale nie, prečítaš si to cestou.
Ako sa tam dostaneme?
Na opičiakovi asi jazdiť nemôžeš.
Nie je opica kráčajúca pospiatky rozkošná?
Vydrž, Abu.
Oslík. Príliš malý.
Nie.
Príliš očividné.
Potrebujeme niečo solídne!
Pokoj, Abu. Je to len na chvíľu.
Princ Ali z Ababwy.
A teraz tvoja suita!
Kto?
Čo sa deje?
Džiny!
Ustúpte z cesty!
Váš pán, hľa, princ Ali,
hej, hej, náš princ Ali.
Hej, urobte cestu cez bazár.
Hej, ty, pusti nás, je to nová star.
Ó, poď! Uvidíš, aká je princova tvár.
Váš pán, už je tu, zvoňte, bubnujte
a s láskou vítajte.
Princ Ali, jedinečný, Ali Ababwa.
Veď majestát žiada si pád
na kolená.
A stále, nie iba dnes,
mu vzdajte slávu a česť.
Veď to, že k vám prišiel, priveľa znamená.
Princ Ali, on je mocný, Ali Ababwa.
Tak sa zdá, že silu má za desiatich,
aj vojská stratili reč, keď práve vytasil meč,
tých zloduchov odohnal preč, náš princ Ali.
Chlapci, on má,
tiav, čo on má, ťažko nájdeš,
až tak krásne ozaj sú?
Celý sprievod je nádherný páv,
cicavce, ktoré sú pre nás zvláštne,
on snáď celú zoo má?
Ja neverím, veď hovorím,
sedí vec, on zverinec má,
princ Ali, prenádherný, Ali Ababwa.
Kde si vzal každučký sval? Čo v sebe máš
Ó, chlapče môj!
A oči prítomných žien
už trápi rovnaký sen.
Tak z noci urob im deň, náš princ Ali!
Chová skoro sto tých perzských opíc,
môžeš k nim, až k nim zadarmo prísť!
Má stádo opíc, úžasných opíc,
je šľachetný, tak šľachetný,
on sa má, on sa v hojnosti topí.
Sluhovia sú s ním,
radi sú s ním, sú jeden tím,
vždy ho úctivo volajú
náš Ali,
princ Ali,
Princ A...
Čakáme na vás.
Nepôjdeme, kým sa nepridáte!
Dokážete to!
A je to!
Princ Ali
Zaľúbený
Ali Ababwa
Princezná jak zo sna, nedá spať.
Má dôvod, prečo je tu,
veď dúfa, že sa stretnú
-S ním -S ním prišli zvieratá, lamy a slony
Vážne?
Medvede, levy chcú pred ňou sa skloniť.
-Čo? -Aj trúbky
Fakíri, prach sa rozvíri vtedy zo všetkých pier.
Už znie
náš princ Ali.
-Tak kde sú? -Pokojne.
Prečo to trvá tak dlho?
Už prichádza.
Čo to robíš? Daj ruky dole.
Prezentujem ju.
Daj ruky dole!
Je mi potešením privítať vás v Agrabahu, princ Ali.
Ako si ju zlomil?
Neviem, odpadlo to.
Teší ťa, že ste sa stretli, predpokladám.
Rovnako, ako je potešením mne, vaša výsosť, pane.
Vyzeráte veľmi jasne.
To má byť úklon, nie poklona. Postav sa.
Obávam sa, že Ababwu nepoznám.
-Nuž, je na severe. -Je na juhu.
Máme sever aj juh.
-Čože? -Je blízko, ak tam chcete ísť, je...
Približne tu, keď sa pozriete, nájdete ju.
Nepomáhaj mi.
Svet sa rýchlo mení, Jafar.
Zdá sa, že každý deň vznikne nová krajina.
Nedotýkaj sa ma.
Nuž, áno, ste veľmi múdry.
Povedz mu, že máme dary, prosím.
Ach, áno! Máme veci.
Dary!
-Zorganizoval si to? -Áno!
Áno, už idú.
Blížia sa dary!
Máme korenie, zlaté ťavy a lyžice, maličké lyžičky!
Lyžičky!
Ako ich vyrobili také maličké?
Máme džemy!
-Džemy? -Džemy?
Áno, džemy!
-Zemiakové džemy! -A datľové džemy.
Bez zrniek, vynikajúce exotické džemy.
O džemoch už stačilo.
-Čože? -Máme klenoty.
Klenoty! Aj tie máme! A tú vec!
Tamto, skrytú kvôli napätiu.
Ta-dá!
Je to koleso?
Je veľmi drahé.
A čo si chcete kúpiť touto drahou vecou?
Vás!
Páni!
Nie! Nie, nie, nie.
Chvíľu s vami, chvíľu. Nie je to...
Naznačujete, že som na predaj?
Isteže...
Nie! Nie, isteže nie!
Nie!
V tej lampe je zima a tma.
Ale je to lepšie než toto.
Ospravedlňte ma, prosím.
Musím ísť nájsť chlieb.
K tým džemom.
Nie! Tak som to nemyslel. Ja...
Išlo vám to skvele.
Tak som to nemyslel.
Daj jej pokoj. Nešlo ti to skvele.
Budete mať druhú príležitosť.
Dúfame, že sa k nám večer pripojíte, princ Ali, na oslavu úrody.
Isteže, vaše jasné bytie.
Pripojíme sa k vám.
Elegantné.
Za 10 000 rokov
som sa ešte nikdy necítil tak trápne.
Neboj sa. Ešte stále si v hre.
Len rob to, čo by si normálne robil na večierku.
Nikdy som na žiadnom nebol.
Čo?
V tom prípade sa vráť do izby.
Nesmieš pokaziť môj večer.
Princ Ali.
Smiem na slovíčko? V súkromí.
Vášho sluhu sa to netýka.
Budem tam, starať sa o svoje veci.
Viem, kto ste.
Naozaj?
Áno.
Ste muž s veľkými ambíciami, ako ja.
Myslím, že nás poriadne nepredstavili.
Jafar, sultánov vezír.
Bol by som cenným spojencom na ceste za tým, čo chcete.
Budem o tom premýšľať. Nechcem, aby princezná čakala.
Asi som sa nevyjadril dosť jasne.
Táto ponuka nebude platiť dlho, chápete.
Princ Ali.
Prepáčte. Princ Ali, požaduje sa vaša účasť.
Takže to je ten chlap.
To je ten chlap.
Tak tam je. Teraz máš príležitosť.
Vieš čo? Je tu veľa ľudí. Asi to nezvládnem.
-Bude to v pohode. -Dobre.
Bude to ľahké.
A pozri sa na jej slúžku.
A ide si po punč. Ja sám som trochu smädný.
Nie! Nie, nie! Nemôžeš ma tu nechať. Prekuknú ma.
Nie, neprekuknú. Musíš tam len ísť.
A rozprávať. Musím aj rozprávať.
Teraz ma počúvaj.
Žijem v lampe. Toto je párty.
Nepokaz mi to. Jasné?
Rád chodím na párty.
Choď si po ňu!
Dobre.
Princezná Jasmína!
Vy? Vy ste stále tu?
Áno.
Čo to robíš?
Len sa uisťujem, že voda má správnu teplotu.
Prečo nie si tam?
Ako s ním mám súperiť? Pozri sa naňho. Je taký princovský.
Musíš si byť istejší tým, čo môžeš ponúknuť.
Čo môžem ponúknuť?
Vedomosti o kradnutí jedla? O skákaní medzi budovami?
-Nie, princ Ali má klenoty. -Nie, prestaň, prestaň!
Navonok som z teba stvoril princa.
Ale vnútri som nič nezmenil.
Princ Ali ťa priviedol k dverám,
ale otvoriť ich musí Aladin.
Vidíš, sultánovi sa páčim!
Áno, nuž, možno ťa bude chcieť za ženu.
Pozri sa, ďalší princ, ktorého viac zaujíma papa.
Neviem, podľa mňa by tento mohol byť iný.
A má neuveriteľne atraktívneho kamaráta.
Prosím, nech to vyjde.
A čo princ Ali?
Pozri sa naňho. Tak veľmi sa snaží.
A to je ten problém.
-Je čas na šou. -Nie.
Čakám na správnu chvíľu.
Nie. Nečakáme. S čakaním sme skončili.
Nie, ja rozhodujem. Jasné?
Ja poviem, kedy je správna chvíľa.
Vážne? Vážne?
Je tu. Povedz niečo, správaj sa prirodzene.
Zdravím!
Mrzia ma tie džemy, klenoty
a reči, že si vás kúpim.
To som nebol ja. Bol som to ja, nemám...
Bol som to ja, nemám žiadne dvojča, ale...
Zatancujeme si? Bude mi potešením.
Áno.
Tancovať?
Len tancuj.
Choď. Choď.
Pokojne.
Bravo! Výborne!
Je na ňom niečo veľmi zvláštne.
Pozorne sledujte princa Aliho.
Práve odišla.
Možno som to trochu prehnal tým saltom dozadu,
ale ten tanec bol asi to najlepšie, čo si v živote dokázal.
Bol som dosť dobrý. Ale na ňu nič nezapôsobí.
Hej, je to šialené. Kamene, džemy ani klenoty.
Neviem, kto na ňu dokáže spraviť dojem, ak nie ja.
Čo to znamená?
Len hovorím, aby si bol sám sebou.
Ale ona si musí vziať princa.
Ak by som s ňou mohol byť pár minút, určite by som...
Musíš ma tam dostať.
Je to oficiálne želanie?
Nie. Je to láskavosť. Pre priateľa.
Aha, vieš, džinovia veľmi nemajú priateľov.
Vravel si, že si nemal priateľa ako ja.
Nie, vravel som, že ty si nikdy nemal priateľa ako ja!
Keď si džin, stále od teba niekto niečo chce. Je to trápne.
Máš pravdu, máš pravdu.
Okrem toho by bolo treba odviesť pozornosť istej slúžky...
Viem, o čo sa snažíš! Zaujal si ma. Stretneme sa tam?
Dobrý večer.
Ako ste prešli cez stráže?
Prekĺzol som okolo nich.
Okolo všetkých 48?
Aj tých, čo hltajú oheň? Pôsobivé.
Áno, nuž, ľudia to o mne hovoria!
Ach, to nevyznelo veľmi dobre.
Nikto to nehovorí. Neviem, prečo som to povedal.
Sú krásne! Nebudú sa jej páčiť.
Povedzte Alimu, že cesta k jej srdcu vedie cez jej mozog.
Tieto som v skutočnosti priniesol ja vám.
Ospravedlníte ma na chvíľku?
Počkajte, nie, len...
"Ľudia to o mne hovoria." No tak, Džiny!
Moje najobľúbenejšie. Prijímam. Pokračujte, prosím.
Všímal som si, aký to bol príjemný večer.
Na párty som si všimol, že ste si všimli,
aký som príjemný.
Tak. Ako mi to ide?
Neohrabane, ale celkom šarmantným spôsobom.
Prechádzka.
Chceli by ste ísť na večernú prechádzku?
Len my dvaja? Úmyselne?
Áno, ako ľudia.
Ešte sekundu.
Dobre.
Prečo som povedal "ako ľudia"?
Chytil som to od toho chlapca!
Choď.
Ešte som to nikdy nerobila. Ako to funguje?
Máte rád ovčí syr?
Vojdite.
Vlastne som už vnútri.
Nehýbte sa.
Prišiel som, lebo ste zmizli tak rýchlo...
Ako ste sa tam dostali?
Na lietajúcom koberci?
Vlastne som rada, že ste tu.
Naozaj?
Snažím sa nájsť Ababwu, ale nie je na žiadnej mojej mape.
Ukážete mi ju?
S radosťou.
Radža, princa dnes nezjeme.
Potrebuje nohy na tancovanie.
Prehnal som to s tým saltom dozadu?
Trochu.
Ababwa?
Áno. Džiny, potrebujem nájsť Ababwu.
Môj ďalší brat,
ten nízky, nie ten, čo mi daroval kozu, je ženatý...
Má mapy, kopu máp.
Ababwa, samozrejme.
Ababwa.
Jačie servítky ťažko zohnať...
KRAJINA FANTÁZIE
LEN BUĎ SÁM SEBOU
Stratili ste krajinu?
Moju krajinu? Nie, nie.
Je tu.
Nemyslím si. Hľadala som...
Tu je.
Ako som ju mohla prehliadnuť?
Načo sú vám vlastne mapy?
Sú staré a nanič, úplne nepraktické.
Svet vidím na mapách.
Myslel som si, že princezná môže ísť všade.
Táto princezná nie.
A chceli by ste...?
Prepáčte, prepáčte.
Radža!
Tak ďakujem.
Mali by ste na tie miesta ísť.
Svet znamená oveľa viac, než vidno v knihách a na mapách.
Chceli by ste?
Ako? Strážia každé dvere.
Kto hovorí o dverách?
Čo to robíte?
Niekedy, princezná,
niekedy to musíte risknúť.
Čo sa stalo?
Čože?
Toto je...?
Lietajúci koberec?
Dôverujete mi?
Čo ste povedali?
Dôverujete mi?
Áno.
Rád ti ukážem svet
bájny, žiariaci, krásny,
tak mi povedz,
ako dávno srdcom nevidíš, čo máš.
Rád ti otvorím zrak,
vnímaj zázrakov krásu.
K výšinám môžme vzlietnuť
tým magickým kobercom.
Svet zázračný,
najlepšie miesto vôkol nás,
na dosah krásu máš.
Ten svet je náš,
už príbeh niekde čaká.
Svet zázračný,
to miesto snov, čo túžim nájsť.
Z tej výšky uvidím,
je ohromný,
len s tebou je svet náhle úžasný.
S tebou je svet náhle úžasný,
výhľad z výšky je náš.
-Náhle zvláštne sa cítim. -Cítim.
Žiadne bájky a mýty,
letím s tebou oblohou.
Svet úžasný,
oči viac nezažmúr,
čo všetko uvidieť sa dá.
Zadrž dych, to sa spraví,
som ako hviezdy prach
a má to spád.
Už nie je cesty späť, ej viac už niet,
svet úžasný,
svet chce prekvapiť nás
a vzácnych záhad, niekde v nás.
Toľko úžasných vecí
chcem za tým stále ísť,
to môže vyjsť.
S tebou je svet stále úžasný,
svet úžasný,
svet úžasný
len s tebou mám,
len so mnou máš
ten skvelý plán,
tu nie si sám,
tu viem, čo mám.
Zo všetkých miest, čo si mi ukázal, je toto absolútne najkrajšie.
Niekedy sa treba na veci pozrieť inak.
Je to nimi, ľuďmi. Vďaka nim je krásne.
A zaslúžia si vládcu, ktorý to vie.
Neviem, prečo si myslím, že by som to mohla byť ja.
Lebo by si to mala byť ty.
Myslíš?
Záleží na tom, čo si myslím?
Pozri sa na tú rozkošnú opicu. Je to Abu?
Nie, nemôže to byť Abu, on...
Tak koľko mien máš, princ Aladin?
Nie, nie, ja...
Tak kto je princ Ali?
Ja som princ Ali.
Ale ako to, že mesto tak poznáš?
Prišiel som do Agrabahu skôr,
ak chceš spoznať ľudí, musíš ich sám zažiť.
Ale to ty vieš.
Keď sme sa prvý raz stretli, chodila si
zamaskovaná vo vlastnom meste.
Videla si, ako sme prišli s tanečnicami,
slonom a lietajúcim kobercom.
Kde by to všetko vzal pouličný zlodej?
Ale ako to, že som ťa nespoznala?
Keď si princ, ľudia nevidia tvoje skutočné ja.
Prepáč. Hanbím sa.
Za niekoľko dní si z Agrabahu videl viac než ja za celý život.
Asi by
sme sa mali vrátiť.
Tak skoro?
Tak zajtra, princezná.
Dobrú noc.
Áno!
Fascinujúce.
Ten výraz sa mi páči. Dobré rande?
Najlepšie.
Bolo lepšie než najlepšie.
Prišla na to, že som Aladin. Vravel si, že to sa nestane.
Páni! Teda, džinovské čary sú povrchné.
Skutočná povaha sa vždy nakoniec prejaví.
Ale to je dobre, nie? Teraz to vie.
Nuž...
Nuž čo?
Povedal mi, že sa len tváril, že je zlodej, aby videl mesto,
ale v skutočnosti je princ.
Presvedčil som ju, že som naozaj princ.
A ty si mu uverila?
A ona ti uverila?
Asi áno.
Nakoniec jej budeš musieť povedať pravdu.
Nakoniec jej ju poviem.
Teraz v podstate som princ.
Takže chceš ísť tou cestou.
Je možné, že si mu chcela uveriť,
lebo si musíš vziať princa, ale nesmieš si vziať zlodeja?
Nie, verím mu. Naozaj.
Poviem jej to v správny čas.
Dobré ráno.
Už zasa.
Prosím, prosím.
Páni, zrejme došlo k omylu.
Zrejme neviete, kto som.
Ale nie, nie.
Ja viem, kto si.
Aladin.
Aladin?
Aladin.
Neviem, kto to je. Som princ Ali...
-Potkan! -...z Ababwy.
Princ z kráľovstva, čo neexistuje,
ktorý teraz vlastní lietajúci koberec z Jaskyne zázrakov.
-Zdá sa mi, že jediné vysvetlenie je... -Kde máš opicu?
...že si našiel istý poklad.
Môj poklad.
Kde je tá lampa?
Musí to byť nejaké nedorozumenie.
Som princ Ali.
Ak ťa vyhodím z toho balkóna a si ten, kto tvrdíš,
utopíš sa.
Ak prežiješ, bude to len vďaka lampe.
A v tom prípade dostanem svoju odpoveď.
Posledný raz sa pýtam,
kde je lampa?
Počúvaj ma. Neviem, za koho ma považuješ.
Zbohom, Aladin.
Nie! Nie!
Čo to, prepána...?
Hej, chlapče. Nemôžem ťa z tohto dostať,
ak si to nebudeš želať!
Musíš si to želať! No tak, preber sa!
Dobre skús vysloviť "želám si".
Chlapče, no tak, preber sa! Preber sa.
Musíš myslieť. Mysli, mysli.
Mysli.
Dobre, dobre! Je to trochu šedá zóna, ale stojí za pokus.
"Ja Aladin, pri plnom zdraví a mysli,
"vyhlasujem, že moje druhé želanie je byť zachránený pred istou záhubou."
Dovolil som si trochu upraviť dátum. Hádam ti to nevadí.
Áno! Je to tu! Poďme.
No tak, chlapče! No tak! Chlapče? Chlapče?
Chlapče, prosím ťa.
No tak! Preber sa! Preber sa, preber sa!
Chlapče, preber sa.
Prosím.
Mohol si to spraviť na opačnú stranu, ale...
Ako ti je?
Vďaka, Džiny.
Hej, úplne v pohode. Bol som nablízku.
Vravel si, že žiadne láskavosti.
Vravel si, že žiadni priatelia.
Áno. Vlastne ťa to stálo jedno želanie.
Nech to stálo hocičo, zachránil si mi život.
Áno, to je pravda.
Teda, aby som bol presný, bola to tímová práca.
Ďakujem.
Musíme zastaviť Jafara.
To nebude jednoduché.
Sultán má v neho plnú dôveru.
Každého oklamal.
Možno nie každého.
Počul som, ako princ Ali hovorí svojmu radcovi,
že sa vráti s armádou a podrobí si Agrabah.
Čože?
Teraz sa zdá, že v noci ušiel.
Jasmína.
Počul si, že to hovorí, Jafar, a videl si, ako odchádza?
Och.
Áno, na vlastné uši a oči.
Aký máte problém tentoraz, princezná?
Toto je problém, Jafar.
Ak je pravda, čo hovoríš, prečo je princ Ali stále tu?
Vaša výsosť.
Princ Ali.
Aké prekvapenie.
Vaša výsosť, váš radca nie je ten, za koho sa vydáva.
Nie som, za koho sa vydávam?
Papa, pokúsil sa zabiť princa Aliho.
Jafar, môžeš mi to vysvetliť?
Áno.
Sultán môj,
viete, že moja vernosť patrí vám.
Tvoja vernosť...
Áno.
Princ Ali, pozvali ste sa do nášho mesta
a my sme vás privítali ako hosťa.
Ale myslím si, že vaše úmysly sú
nečestné.
Pre Agrabah predstavujete nebezpečenstvo
a tak s vami aj naložíme.
-Papa, čo to hovoríš? -Stačí, Jasmína!
Jafar mi povedal, čo chce princ Ali získať.
-Jeho palica. -Chce môj trón.
Hakim!
Papa?
Čo sa stalo?
Očaroval vás.
Nedá sa mu veriť, vaša výsosť.
Chce váš trón.
Jafar! Bol si mojím najdôvernejším radcom.
Hakim! Zavri ho do žalára!
Mal by si porozmýšľať, ako rýchlo sa v búrke menia piesky moci, Hakim.
Som verný svojmu sultánovi, tak ako si mal byť aj ty.
Zákon je zákon.
Princ Ali, musím sa vám ospravedlniť.
Nuž, vaša výsosť, niečo vám chcem vysvetliť.
Vašu česť a morálku už v Agrabahu nebude nikto spochybňovať.
Komnaty tohto paláca ešte nikdy nepoctil
vznešenejší a úprimnejší muž.
Nuž...
Páni.
Bolo by mi cťou volať vás svojím synom,
ak by to niekto chcel.
Takže si ju získal.
Teda, ver mi, mal som isté pochybnosti po tom debakli s džemami.
Ale dal si sa zase dokopy.
Áno, však? Myslím, že som konečne prišiel na to, ako byť princom.
Ach, tak som to práve nemyslel.
Mal si pravdu! Ľudia vidia, čo chcú vidieť.
Aladin je preč. Teraz som princ Ali.
Páni. Teraz je ti už všetko jasné, však, chlapče?
A, vieš, premýšľal som o svojom poslednom želaní
a bez teba to nedokážem.
Viem, že som sľúbil, že ťa ním oslobodím,
ale počul si sultána.
Všetko, na čom sme pracovali, sa nesmie rozpadnúť.
Takže jej nikdy nepovieš pravdu?
Budeš naďalej žiť v lži?
Nie je to lož. Ľudia sa môžu zmeniť.
Zmeniť sa teda môžu.
A to je zlé?
Všetko je takto lepšie. Nikomu to neublíži.
Mám byť radšej na ulici, kradnúť, aby som prežil?
Myslel som si, že zo mňa budeš mať radosť.
Ale tebe záležalo len na tom, aby som ťa posledným želaním oslobodil.
Chlapče, na tom želaní mi vôbec nezáleží.
Ide tu o teba, o to, čo sa s tebou deje.
Radšej budeš klamať tej, ktorú miluješ, než by si sa vzdal tohto všetkého.
Ty to nechápeš, Džiny.
Ľudia ako ja nezískajú nič, ak sa nepretvarujú.
Ja si myslím, že to asi nechápeš ty.
Čím viac získaš pretvarovaním, tým menej budeš v skutočnosti mať.
Za 10 000 rokov som ani raz, nikdy
nenazval pána svojím priateľom.
Porušil som kvôli tebe pravidlá, zachránil som ti život.
A kvôli čomu?
Lámeš mi srdce, chlapče. Lámeš mi srdce.
Džiny, nie! Hej, no tak!
Lampa. Lampa.
Pán. Lampa.
Čo si o sebe myslí? On má slúžiť mne.
Vnútri som stále rovnaký. Však, Abu?
Hej!
Žartuješ? Prečo šúchaš tú vec pod...
...klenbou?
Vandrák
Potkan
Hádaj odkiaľ
ten, kto chce, ten vidí,
že nie som pravým princom,
veru nie.
Viem, že správne je von s pravdou ísť,
aj keď môžem už hneď o ňu prísť.
Ona je to jediné,
čo mám.
Jafar.
Mal si z Agrabahu odísť, kým si mal tú možnosť.
Prečo by som odchádzal, keď mi teraz mesto patrí?
-Je koniec, Jafar. -Výborne.
Už som dosť dlho trpel tvoju slabošskú neschopnosť.
-Hakim. -Starý hlupák.
Džiny!
Moje prvé želanie je, aby som bol sultánom Agrabahu!
Čože?
Ako si želáš, pane.
Nie!
Hakim.
Hakim!
Poslúchaš sultána, takže teraz poslúchaš mňa.
Poznáš zákon, Hakim!
Nie.
Sultán môj!
Hakim.
Priprav armádu na inváziu do Shirabadu.
-Do Shirabadu! -Nemôžeš...
Myslím, že sme vás už počúvali dosť dlho, princezná.
Je načase začať robiť to, čo ste mali robiť celý čas.
Byť ticho.
Stráže, odveďte ju!
Zavolaj si tú mačku, ak vieš, čo je pre teba dobré.
Radža.
Radža!
Radža! To nič.
-Nedotýkaj sa jej! -Papa.
Jasmína.
A pochopíte, že je pre vás lepšie byť videná, nie počutá.
Myslím, že sme od vás už počuli dosť.
Buďte ticho.
Pravidlá sú navždy v kamení skál.
Zaspali, kým svet sa mení.
Aj drobných zmien každý vážne sa bál.
Nie, nechcem viac šepkať v tieni
sto právd.
Tie viem a nielen tuším,
vždy za nimi ísť,
život môžu ma raz aj stáť.
Jasmína!
Nedám sa stíšiť,
mám žiť ticho v skrýši,
aj keď vám plány krížim.
Jedno viem, na vec mám svoj názor,
názor.
Vždy sa vzbúrim,
ak chcú ma zas lámať.
Nie, vtedy nie som dáma.
Jedno viem, budem chrliť viac slov,
skús ma nútiť v klietke žiť,
aj peklo zvládnem tých pár dní,
odletím na krídlach vrán.
To vážne v pláne mám, dnes mám,
príde výkrik s ozvenou
miesto pár slov.
Ver silný hlas mám, nie dáky mĺkvy hlások.
Jedno viem, nie som viac tou správnou,
správnou.
Kým mám dych
a oni mi dýchať bránia,
nekončím, tým tiež som známa.
Jedno viem, nepôjdem preč bez slov,
dobre viem, nepôjdem preč bez slov,
bez slov.
Hakim! Hakim!
Hakim!
Odveďte ju!
Prikáž im to, Hakim.
Bol si len chlapec, keď pochovali tvojho otca.
Ale vyšvihol si sa na nášho najspoľahlivejšieho vojaka.
Viem, že ako človek si verný a spravodlivý.
Ale teraz si musíš vybrať.
Povinnosť nie je vždy česť.
Najťažšie nie je nesúhlasiť so svojimi nepriateľmi,
ale vzoprieť sa tým, po ktorých súhlase túžime najviac.
Jafar nie je hoden tvojho obdivu ani tvojej obety.
Kráľovstvu Agrabah želám len slávu.
Nie. Slávu chceš pre seba.
A chceš ju získať na úkor môjho ľudu!
Hakim, títo muži pôjdu tam, kde ich zavedieš,
ale rozhodnutie je na tebe.
Budeš ticho, kým bude Jafar ničiť naše milované kráľovstvo,
alebo urobíš, čo je správne...
A budeš stáť pri ľude Agrabahu?
Princezná moja.
Odpusťte, sultán môj.
Hakim.
Stráže, zatknite vezíra!
Lampu! Pošúchaj lampu.
Takže takto to bude.
Ani titul sultána neprebudí stádo zo spánku.
Mal som to vedieť.
Ak sa nepokloníte pred sultánom, budete sa krčiť pred čarodejníkom.
Džiny! Želám si byť najmocnejším čarodejníkom na svete!
Ako si želáš, pane.
Mohla to byť zábava.
Hakim, mal som s tebou veľké plány.
Ale teraz
ťa už nemám ako využiť.
Tvoji muži ťa snáď budú nasledovať do žalára.
Aj ty.
Princ Ali!
Je tu náš princ Ali.
Ali!
Alebo skôr
Aladin.
Celý čas sa pretvaruje.
Votrelec. Žiadny princ Ali neexistuje.
Nikdy neexistoval. Je to len klamársky zlodej.
Mrzí ma to.
Si bezvýznamný. Podráždenie, ktoré už nebudem musieť trpieť,
keď sa ti postarám o bolestivú smrť tak,
že ťa vyhostím na kraj zeme.
Nie!
Nie.
Nie!
Abu.
Abu!
Mohol by som vás všetkých skrátka zabiť.
Ale to by nebola primeraná odplata za roky ponižovania a zanedbávania.
"Nezabúdaj, kam patríš, Jafar." "Zabudol si sa, Jafar."
Jafar.
Nie, ty potrebuješ trpieť, papa.
-Tak ako som trpel ja. -Papa?
Bude stačiť sledovať, ako vládnem tvojmu kráľovstvu?
Prestaň!
Alebo sa pozerať, ako moje armády zhltnú tvojho neschopného spojenca?
Prosím ťa, zastav to.
Nie, najvhodnejší trest bude donútiť ťa sledovať,
ako ti beriem, čo miluješ najviac.
Nie. Nie, prosím. Papa.
A vziať si tvoju dcéru.
Nie!
Nie.
Nikdy si ťa nevezme.
Papa.
Urobím, čo si želáš!
Zastav to.
Papa! Papa, si v poriadku?
Jasmína.
Abu!
Abu.
Si v poriadku?
Vypadnime odtiaľto.
Nie.
Vaša výsosť sultán, prijímate
čestne a úprimne princeznú Jasmínu...?
Áno.
Áno, prijímam.
Princezná.
Princezná Jasmína, prijímate sultána za manžela?
No tak, ženská.
Prijmi.
Ja...
Áno?
Ja...
...si ho neberiem!
Lampu! Lampu!
Zastavte ju!
Nie, Jasmína! Nie!
Nie! Nie!
Lampu! Iago!
-Si v poriadku? -Áno.
Drž sa!
Lampu!
Abu!
Lampa!
Koberec, vystreľ ma!
Abu!
Skoč!
Nie!
Bez svojej palice si nikto!
Nikto!
Lampa!
Koberec!
Jasmína.
Potrestaj ich. Potrestaj ich.
Džiny bude svedok.
Ako povedal ten starec,
mal si z Agrabahu odísť, kým si mal tú možnosť.
Vravel som ti, aby si myslel vo veľkom.
Mohol si byť najmocnejším mužom.
Ale teraz mám lampu ja.
Ja mám moc.
To, čo hľadáš, v tej lampe nenájdeš, Jafar.
Skúsil som to a zlyhal som a stane sa to aj tebe.
To si môžeš myslieť, ale sultán som ja!
Som najväčší čarodejník na svete.
Vytvorím impérium, ktoré sa zapíše do dejín.
Môžem zničiť mestá.
Môžem zničiť kráľovstvá.
A môžem zničiť teba.
Pravda.
Ale kto z teba urobil sultána?
Kto z teba urobil čarodejníka?
Vždy bude niečo, niekto, nejaká bytosť,
-mocnejšia než ty. -Čo to robíš?
Tvoju moc ti dal Džiny a môže ti ju odobrať.
-Slúži mi! -Nateraz.
Ale nikdy nebudeš mať väčšiu moc než džin.
Sám si to povedal.
Buď si najmocnejší muž v miestnosti,
alebo nie si nič.
Vždy budeš druhý.
Druhý! Druhý!
Druhý?
Len druhý?
On slúži mne!
Už nikto nikdy nesmie vysloviť tie slová.
Džiny!
Moje posledné želanie je, aby som sa stal
najmocnejšou bytosťou vo vesmíre.
Mocnejšou než si ty!
Nie je veľmi presná špecifikácia,
ale najmocnejšia bytosť vo vesmíre sa už nesie!
Som najmocnejší vo vesmíre,
konečne nikto nie je lepší.
A to som si predtým myslel, že mám moc!
Najprv zlikvidujem tých hlupákov v Shirabade.
Čo si mi urobil?
Neurobil som ti nič, Jafar.
Čo si mi urobil?
Bolo to tvoje želanie, nie moje.
Džiny má fenomenálne kozmické schopnosti...
Ale maličký životný priestor.
Vieš, džin, ktorý nemá pána, sa vráti do lampy.
Nie! Do lampy nie!
Nezabudnem na teba, chlapče!
Zapamätaj si moje slová, nezabudnem, čo si mi urobil!
Zbohom, Jafar!
Papagáj! Ty ideš so mnou!
Nie!
Papa.
-Papa. -Tak poď.
Niekoľko tisíc rokov v Jaskyni zázrakov ťa upokojí.
Počkaj. Počkaj.
Ako sa ti len poďakujem?
Nie. Nie, nemusíte mi ďakovať.
Ale dúfam, že prijmete moje ospravedlnenie.
Obaja mi prepáčte.
Hlavne ty.
Zaslúžiš si tak veľa.
Všetci robíme chyby.
Aladin?
Dúfam, že nájdeš, čo hľadáš.
Je trochu poškodený, Abu.
Ja sa o to postarám.
Krásne.
Nie, nebuď sklamaný.
Mám nápad. Jasné?
Toto je tvoje posledné želanie.
Byť princom bol dobrý nápad, jasné? Len to musíme trochu pozmeniť.
Napadlo mi toto.
Aladin, princ bojovník, vznešené srdce v krajine divokých zlodejov!
Jasmína!
Páči sa ti to?
Nie? Dobre, nevadí. Úplne to chápem.
Dobre. Ale potrebuješ toto.
Vládne zákony Agrabahu, kráľovský dekrét.
Jasné? Tu to píšu.
"Musí sa vydať za princa."
Áno. Ale stačí povedať
a tento zákon v podstate môže zmiznúť.
A ty a princezná ste v tom spolu a navždy.
Dokážeš vymazať ten zákon?
Prosím ťa. Ako by ani nikdy neexistoval.
Dobre. Posledné želanie, poďme na to.
Dobre. Posledné želanie.
Džiny?
Som pripravený, počkaj. Poďme na to.
Želám si...
Tretie a posledné želanie.
Želám si, aby si bol slobodný.
Čože?
Počkať.
Počkať, som...?
Počkať, počkať, počkať.
Prikáž mi niečo.
Prines mi džem.
Dones si ho sám?
Sám si dones džem!
Ďakujem. Ďakujem.
Nie. Ja ďakujem tebe, Džiny.
Tebe vďačím za všetko.
Čo budeš teraz robiť?
Vlastne existuje jedna slúžka,
s ktorou by som chcel precestovať celý svet.
Ak ma bude chcieť.
Kedy odchádzame? A chcem aj deti.
Áno. Dve.
Lian a Omar, tri roky po sebe.
Budú nás zbožňovať a budú mať veľa otázok
a ty ich budeš zabávať príbehmi a piesňami.
...a je to fešák, ako ja.
Budeme mať loď.
Veľkú s niekoľkými poschodiami a nádhernými plachtami.
Predstavoval som si skôr niečo menšie.
Dokonalé.
Sadni si ku mne, dieťa moje.
Mrzí ma to.
-Papa, prečo ťa...? -Prosím, nechaj ma dokončiť.
Bál som sa, že ťa stratím. Tak ako som stratil tvoju matku.
Videl som len svoje malé dievčatko, nie ženu, ktorou si sa stala.
Preukázala si odvahu a silu.
Ty si budúcnosť Agrabahu.
Ty budeš ďalší sultán.
Ďakujem, papa.
A ako sultán môžeš zmeniť zákon.
Je to dobrý muž.
Kam zmizol?
Stoj, zlodej. Prikazuje ti to tvoj sultán.
Sultán?
Takže mám problém?
Len preto, lebo som ťa chytila.
Koniec
Kto to ešte vie?
Nikto nie je priateľ ako ja.
Preklad titulkov: Martina Ivančíková