Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Hvis du liker historier om familier som holder sammen
og elsker hverandre gjennom tykt og tynt, og hvor alt har en lykkelig slutt...
...så er ikke dette filmen for deg.
Det her er byen min. Jeg har sett alt.
Se på dem. Kjedelige mennesker som lever kjedelige liv. Jeg dømmer dem ikke.
Jo, det gjør jeg. Jeg har stirret inn i mange vinduer.
Jeg har sett lykkelige familier, støttende familier, velfungerende familier...
Men de beste historiene er alltid å finne i vinduene der ingen ser.
Nei, se ned.
Der er de. Bortgjemt. Jeg er forresten fortelleren...
...og en katt. Det får du bare godta.
Denne familiens historie er merkelig.
Bortgjemt fra den moderne verden i sitt gammeldagse hjem.
Jeg skal vise deg rundt. God musejakt her.
Når jeg sier gammeldags, mener jeg at de går langt tilbake.
En familie hvor tradisjon, oppfinnelse, kreativitet og mot har gått i arv.
Deres storhet har gått i arv, som det frodige ansiktshåret,
i generasjon etter generasjon etter generasjon...
Fram til han her.
Jeg elsker å være en Willoughby.
Å, sukkerkoppen, jeg er så glad!
Vi hopper fram noen måneder,
til da det kjærlige og perfekte ekteskapet produserte...
Du vet...
-Hva er det? -Kjære vene.
Jeg er din far,
og den søte kvinnen du fornærmet med din uhøflige fødsel er Moder.
Hvis du trenger kjærlighet, ber jeg deg finne det et annet sted. Takk.
Du heter forresten Tim,
og du er en Willoughby.
Adjø, sir.
Foreldrene hadde ingen kjærlighet til overs for Tim.
Alt de ga ham var hans navn.
Will-ough-by
Og søsken.
En søster som het Jane...
Foreldrene våre vil høre deg.
...og tvillingbrødre, som begge het Barnaby. De er nifse.
Takk, Barnaby. -Greit, Barnaby.
-Hvorfor stirrer vi på veggen? -Fordi vi er Willoughbyer!
Denne Willoughby-historien er rar, ikke sant?
Men ikke alt er like ille. De spiste alle måltider sammen.
Med "de" mener jeg disse to.
-Du liker det sterkt, ikke sant? -Jeg liker det ikke...
Jeg tilber det.
De glemte bare å dele med barna sine.
Jeg tror ikke det blir rester.
Jeg er så sulten at jeg kan spise tungen min!
-Jeg også. -Jeg også. Vi også.
-Hva hvis vi kler ut Barnaby som mat... -Grusom idé.
Nei.
-Men hva hvis jeg... -Slutt med "hva hvis".
Jeg vet du er sulten, men ingen Willoughby tigger om mat.
Vi venter.
Kan vi få mat?
-Mat? -Vi spiser dagens mat.
Dere spiser gårsdagens mat.
Dere spiste all gårsdagens mat i går...
Det er ikke mat igjen til...
Jane!
Jeg heter Moder. Hvem er denne "Jane"?
Du kaller Moder stygge ord, og forventer at vi skal mate deg?
-Nei! -Nei?
Jeg mener… Ja, Moder. Ikke gjør det.
-"Ikke gjør det"? -Du forteller henne ikke hva hun kan!
-Din egoistiske gutt. Du spiste alt. -Nei!
Å, Fader. Jeg kommer til å sulte i hjel.
-Det er den jenta! Hun tok med de små. -De er nifse.
-Hei, mor. -Hei, mor.
-Hva gjør de her? -Ingenting.
-De er... -Sultne!
Disse barna vil alltid ha noe.
-Det går bra. -Barnabyene trenger en genser til.
-Vi liker én. -Dere vil ha to.
-Se på meg. Jeg er helt fortørnet. -Forferdelig!
-Ille! -Strikkesperre!
-Det er din skyld! -Min?
Sønn, du insisterer på å plage oss med dine barnslige behov.
Inn i kullkottet! Ha en god dag, sir!
Stakkars Timothy. Det er et råttent sted for en hårløs gutt i kortbukse.
Noen ganger skulle jeg ønske at jeg ikke var en Willoughby.
Vi pleide å være store og flotte.
Vi var soldater og forskere, konger og filosofer,
oppdagere og flyvere,
kunstnere og diktere. Vi besteg det ubestigelige.
Og vi spiste alltid sammen, ved bordet, som en familie.
Og alle Willoughbyene hadde bart,
selv kvinnene.
Vi kan bli store igjen.
Nei.
Vi skal bli det.
Mot alle odds var Willoughby-barna fulle av besluttsomhet...
-Bra jobbet, Barnaby. -Du også, Barnaby.
Farvel, luftskip.
...fantasi...
...og håp.
Ut gjennom vinduet Høyt over hekken
Følger jeg regnbuen dit....
-Stille! -Strikkesperre!
Dit drømmene begynner...
Hun får strikkesperre!
Jeg vil bli fri
-Om hun mister en maske...! -Jeg besvimer.
Å, Modermumsen.
Vi må bare innse det... Willoughby-familien er ikke stor og flott,
og det ser ikke ut som om den vil bli det heller.
Ikke uten litt hjelp.
Kanskje var det den stormfulle natten, kanskje jeg har sett i for mange vinduer,
men historien traff meg.
Fortellerne bør ikke bli involvert, men bare et lite dytt...
Et velvalgt katte...
-Det er noe der ute. -Absolutt noe der ute.
-Jane. -Det er noe der ute.
Det er et ul, et ul fra et beist.
Et mysterium.
Som i en bok. Kom Barnabyer!
-Dårlig bok. -Nifs bok.
De er fremdeles våkne.
Dans for pappa.
Hva slags beist hyler slik, tror dere?
Jeg er redd. Er dere redde, Barnabyer? For jeg er redd.
Kanskje vi ikke...
Husker dere boken om beist med tegninger av tenner, klør og halvspiste barn?
-Nei. -Ikke snakk.
Det var mye blod.
-Blod er ille. -Jeg skal se om det er farlig.
Er det det, så løp i forskjellig retning, i sikksakk. Så spiser den bare én av dere.
-Hva er det jeg føler? -Frykt.
Definitivt frykt.
-Husk sikksakk, tvillinger. -Sikksakk.
Hold dere bak meg, Barnabyer.
Jeg vet hva du tenker... for jeg tenker akkurat det samme:
Hva er i esken? Og kan vi tømme den så jeg kan sitte i den?
Hei, Beistet. Jeg heter Jane.
Jeg håper du er et snilt beist, for vi er snille. Ikke spis ansiktene våre.
Jeg elsker lukten av nytt garn om morgenen, Fader.
Er foreldrene alt oppe? Forferdelig.
Barten din gir meg bare så flott garn.
Gjør det.
-Hvordan skal jeg komme meg... -Fortsett.
Jeg strikker, du anskaffer. Det er enkelt. Var det alltid...
Du vil vel at Moder skal få garn?
Det gjør du nok. Du liker jo genserne.
Vakkert.
Sånn.
Jane? Tvillinger?
Grandonkel Edmunn!
De hører deg. Vi må være stille mens Moder og Fader...
Tim!
-Beistet... -Jane! Hva...
-Der. -Ta den.
-Ta den.
-Skjuler du en vaskebjørn igjen? -Nei.
-Det er noe! -En "noe" eller en "noen"?
-Ta den. -Hva er det?
En baby?
-Ingen dunking! -Strikkesperre!
Hvor fant du den?
Utenfor. Hun bodde i en eske. Hun er foreldreløs.
-Lukter foreldreløs. -Ser sånn ut.
Foreldreløs venn, i en eske
Hvorfor synger du? Vi må kvitte oss med den.
Gi meg den. Gi meg...
Du vet at foreldrene våre hater barn, og babyer er de barnsligste av dem alle.
Jeg elsker henne. Ingen får ta henne fra meg.
-Barnabyer, gi meg den. -Ja, Tim.
-Barnabyer, gi meg babyen. -Greit, Jane.
Barnabyer, tingen!
-Unnskyld. -Barnabyer, babyen!
-Barnabyer! -Barnabyer!
-Barnabyer, babyen? -Stakk av.
-Ganske rask. -Hva?
Beistet er løs!
Nei.
-Hva er det? -En baby.
Ikke nå igjen.
-Hvorfor skjer dette bestandig? -Foreldre!
Har dere... Foreldre! Jeg fikser det.
Stille! Ikke rør en eneste babymuskel.
Få den av!
-Stekt baby. -Nei!
-Moders nøster brenner. -Nei.
Ja!
Nøstebrenner!
Nei!
Ta imot henne.
Nei!
Jeg har deg, din skøyer.
-Det er ikke engang en Willougby! -Er den tingesten din?
-Nei. -Hva? Nei, jeg...
Du spiser maten vår, sover i kullkottet vårt,
og nå forventer du at vi tar oss av enda et barn?
-Han gjør sånn bestandig. -Nei...
Vi har prøvd alt.
-Oversett ham. -Kullkottet.
-Forsømt ham. -Kullkottet.
-Var ikke meg. -Lekte aldri med ham.
Kullkottet! Skulle tro det ville virke. Nei! Ingenting virker.
-Strikkesperre! -Kjære, Modermumsen.
-Barn... -Skulle ønske vi kunne kaste dem ut.
-Jeg kaster dere alle ut. -Gjør det.
Hjemmet mitt...
Kom ikke tilbake før den tingesten er borte!
-Dere... skal... straffes! -Gjør det, ja.
-Det er din skyld. -Det er deres skyld. De bør kastes ut.
Hvordan kan vi gjenopprette huset Willoughby
om vi ikke bor i Willoughby-huset?
-Vi må kvitte oss med den raskt. -Nei, Tim!
Prøvelsen er over. La oss dra hjem.
Hvordan?
Hvis vi ikke hjelper henne, er vi like ille som foreldrene våre,
som alltid sverter Willoughby-navnet.
De har svertet det så mye...
Jeg vet hvor vi finner et perfekt hjem. Følg meg.
-Hei, utenfor. -Utenfor? Jeg har aldri vært...
Det er vanskelig å dra hjemmefra for første gang.
Men jeg var seks dager gammel da jeg dro.
Alt min familie gjorde var å slikke meg og sende meg av gårde.
Det går bra med ham... kanskje.
Jane! Hvor skal vi?
-Til enden av regnbuen. -Regnbuen?
Hvor langt er det?
Ikke langt. Ikke sant, foreldreløse venn?
Vent.
Gå.
Barnabyer!
-Unnskyld meg. Unna vei. -Unnskyld.
Jane! Menneskene!
Denne veien.
Vent på meg.
Ja! Her borte.
Jane, jeg har tiss i skoene.
Nærmer vi oss?
-Nesten framme. -Dette er den dårlige delen av byen.
Selvlært.
-Se på det. -Er det ikke flott?
Det perfekte hjemmet.
I tradisjonelle historier ligger det gjerne en skatt ved enden av regnbuen.
Ikke i denne.
“Ingen adgang”?
Det var dumt.
-Se! Ender. -Jane.
-Fabrikk! -Barnabyer. Nei!
Hei, ender. Så tjukke de er.
Barnabyer!
Jane! Willoughbyer går ikke inn på forbudt område!
Det perfekte hjemmet.
-Det er en godterifabrikk. -Så mange maskiner.
Så mange knapper.
-Spaker. -Knapper.
Under regnbuen
Her vil jeg snurre Et perfekt hjem for min bestevenn
Regnbuemat?
Dette stedet har alt.
-Du! -Babyen har et hjem, vi drar hjem.
Det er ikke trygt å forlate henne her.
-Hva om det er ulver her? -Ulver?
Du fant henne i en eske, vi forlater henne i en eske.
-Ulver hater jo esker. -Balansen er gjenopprettet.
Tim, vent litt. Hva om vi ga henne et navn?
Et ordentlig trestavelsesnavn, som… Taffeta! T-A-F-F-E...
Hei!
-Hun heter Ruth. -Ruth?
Ved å gjøre henne foreldreløs, er vi de ruth-løse Willoughbyene.
Vær ruth-løs og nådeløs og ta farvel.
Ok.
Å, Ruth. Jeg vil alltid vite hvor jeg kan finne deg.
Ved enden av regnbuen.
Til hjemmet.
Jane.
-Hvem forstyrrer arbeidet mitt? -Vi har ikke lov å være her!
Hvem...?
Hva er det i esken min?
"Ruth"? Du er ikke godteri.
For en fantastisk bart. Dette er det perfekte hjemmet.
-Jeg håper vi gjør det rette. -Selvsagt gjør vi det.
En flott mann med et flott hjem må ha en flott familie.
Tenk deg hvor bra livet blir for den heldige foreldreløse.
Skulle ønske vi hadde et sånt hjem,
hvor vi ikke trengte å stjele mat, og ingen ba meg tie stille.
Vi kunne spist ved bordet, som de store Willoughbyene.
Bartene ville blitt lange,
og ingen måtte lenger i kullkottet...
...om de da ikke trengte kull.
-Jeg vil ha en fabrikk. -En stor en.
Vent litt. Vi kan ha alt det. Bortsett fra fabrikken.
-Hvordan? -Hva hvis vi ble foreldreløse?
En av dine mest tvilsomme "hva hvis". Vi har foreldre.
-De er slemme. -Ille.
Hva om vi ikke hadde det, som i bøker?
Polyannas døde av kolera. James', han med ferskenen, ble spist av en flodhest.
Et neshorn.
Familien vår er bedre uten dem.
-Foreslår du at vi... -Gjør oss selv foreldreløse.
-Forferdelig! -Nådeløst.
Å kvitte seg med en foreldreløs er én ting. Men to forkastelige voksne?
Enkelt.
-Nei! -Nei, ikke der. Der.
-Nei! -Nei, der.
GRANDE REISEBYRÅ
Hva?
For 999,00 vil alle dine problemer være borte for alltid.
Borte for alltid?
EVENTYRET VENTER!
SE VERDEN!
Et brettet, skinnende papir?
Vi kan sende dem vekk.
Hva om vi gjorde oss selv foreldreløse?
Ja, god idé, Tim.
Til hjemmet!
Jeg elsker denne planen.
Ta det med ro, mennesker. Ikke vær så nærtagende.
"Å, dette er ille." Det ordner seg av seg selv.
Ungene trenger forandring.
Jeg advarte deg om at denne historien ikke er varm og...
Oi sann! Det der er en skarp saks. Pass øynene.
Vi skal skape et morderisk eventyr
som gir våre forkastelige foreldre akkurat det de vil ha.
Å være alene med sin kjærlighet.
Nettopp. En romantisk ferie som skjuler dødelige foreldreløs-muligheter.
Om de ikke smelter på det varmeste stedet i verden...
...skal de drukne på det våteste.
Kannibaler skal få et etegilde,
om de da ikke blir frosset i en isbre, eller oppløst i en eng med syre først.
De skal ikke få unnslippe bjørnene,
men om de gjør det, har vi igjen det dødeligste stedet:
De ubestigelige alpene...
Sveetzerlünd.
"Den der går opp, kjem ikkje ned."
"Undergangens reisebyrå. Ingen barn tillatt."
Se.
UNDERGANGENS REISEBYRÅ
Utsøkt.
Hva?
-Fader? -Ja, snuskepus.
Hva er det?
Hva står det, Fadersnadder?
"Se verden."
"Se verden"?
"Opplev eventyr."
Jeg vil så gjerne Oppleve et eventyr!
-Vet du hva mer, Moder? -Hva, Fader?
"Ingen barn tillatt."
Det hadde jeg likt.
Ta en hula, kjære.
Du får meg til å snurre som et helikopter.
Nei, stopp. Vent. Hvis vi lar barna være her alene,
vil de ødelegge alt.
Hva om vi ikke lar dem være her alene?
Vi kan skaffe dem en barnepike.
Men er ikke gode barnepiker dyre?
Jo, Moder, så vi skal leie inn en ikke-god barnepike billig.
"Til eventyret!" De er ikke lite godtroende.
Jeg trodde ikke de ville falle for det. Gjorde du?
Du er min muse, snuskeduske.
Dette blir en morsom tur.
-Løft meg. Sett meg inn sidelengs. -Mor har blitt venn med gaffelen.
-Å, Fader. -Det var lett.
Til eventyret!
-Alle fikk det som de ville. -Til eventyret!
Alt er bra.
Jeg sa det ville ordne seg.
Vi klarte det!
-Vi... -Er...
...foreldreløse!
Foreldreløst hjem!
Du er straffet!
Store Edmunn, nyt veggen din.
Will-ough-by
Timothy, du er husets mann.
Med stort ansvar
kommer en stor bart.
-Tim. -Tim.
Tim?
Tim!
Hva? Er det morgen?
Vi er sultne.
-Har ikke spist på flere timer. -Dager.
Jeg hører deres barnslige behov, og som mannen i huset...
...vil jeg tilveiebringe.
Jeg sa jo at det kom til å gå bra.
La storheten begynne.
Å, Tim.
Varm din Willoughby-kropp.
Aldeles utsøkt.
Middagen er servert.
Et ordentlig måltid for en ordentlig familie.
Deilig hummer på kull!
Tim, er den fra veggen?
-Gammel hummer. -Gammel mat er den beste maten.
Jeg går.
Hva? Skal du hoppe over ostefatet?
Charcuterie-mus.
-Det er rart. -Jeg står over.
Jeg vil ha.
Hva? Hei!
-Hvor i Willougby skal dere? -Ut.
Ruth får regnbuemat...
Vi ble ikke foreldreløse så du kan reke rundt
og spise regnbuemat med vennene dine.
-Jeg er foreldreløs og gjør som jeg vil. -Det kan du ikke.
-Kan ikke. -Kan!
-Nei, du... -Hallo!
-Fremmed. -Fare.
Inntrenger.
Frykt ikke, tynne, oransje gutt, for jeg er deres nanny.
Nei, jeg har ansvaret.
Hva slags nanny er du? Fløy du inn på østavinden eller vestavinden?
-Vest. -Hvor er paraplyen?
-Spiser du barn? -Av og til.
Jeg ble ansatt av de kjærlige foreldrene deres.
-Kjærlige? -Foreldre?
Jeg har ingen kvalifikasjoner, men er blid og glad.
Her for å dekke alle deres barnslige behov.
Jeg lager mat, vasker. Synger!
Hva? Synger du?
-Ja! Alle nannyer synger. -Jeg synger også.
-Hva hvis vi synger sammen? -Ja.
Kom igjen, alle sammen.
Stol aldri på en nanny.
Dette er fantastisk.
-Forkastelig. -Jeg elsker det.
-Hva gjør hun med håret? -Nå er det spisst.
-Og hun ser yngre ut. -Djevelkvinne.
-Vi må bli kvitt henne. Fort! -Kvitt henne?
Hun jobber for foreldrene våre og har hjernevasket Jane.
Hun må gå, men hvordan? Kanskje enda en brosjyre.
-Hva med denne? -Det funker.
Hva i Willoughby er det?
-Det er en nanna-pult. -Nanna-pult?
Nanny skal oppi nannykoppen.
-Spak. -Spak.
-Nanny borte. -Problemet er løst.
Det er...
...en forferdelig idé. For det første, for mange spaker.
Tror dere hun bare vil komme inn og sette seg i nannykoppen?
Dette er biblioteket. Tvillingene gjør det meste her.
Lagde dere sopphoder dette?
-En hoppestol? -Det ser ut som en nannykopp.
Dere er som små Albert Einsteiner, men med rarere hår.
-Hva heter dere? -Spak.
-Barnaby. -Og Barnaby.
-Begge to? Ok. -Trekk i den.
-Hva om du er Barnaby A... -Gjør det.
-...og du er Barnaby B. -Jeg ser forskjell på dem nå.
-Jeg liker B. -Jeg liker A.
Jeg elsker spakene, eller håndtakene.
-Håndtak. -Spak.
Får jeg?
Moro. Hva gjør denne?
Ingenting?
Hvem er sultne?
Ikke bra. Se på dem der borte, tygger mat i munnen, spiser den opp.
Pipestælk?
-Hva er det med ham? -Helt sikkert sjalu.
Ja. En klassisk maktkamp.
Forræderske Willoughbyer. Mer som "vil-ikke-bli-er".
-"Vil ikke spise Tims mat." -Hei, Tim.
Du savner dine gammeldagse foreldre.
Forandring er vanskelig. Det vet jeg. Jeg tror du trenger å spise litt.
-Hva. Nei! -Kom igjen. Sånn.
Ha litt havre i pipestælken.
Tim, du må prøve det. Det er så godt. Mye bedre enn vegghummeren.
Willoughbyer spiser ikke havre!
Jeg vet du klarer det, Pipestælk. Spis nå.
Nei, takk.
Spis.
-Nei. -Spis.
-Nei. -Slutt.
-Slipp.
Nei!
Mangler du respekt for havregrøten, mangler du respekt for meg.
Jeg kan ikke annet enn å sette deg...
I kullkottet? Jeg hadde tenkte å si "time-out".
"Jeg har ikke noe annet valg enn å gi deg time-out"?
Hvorfor i alle dager setter foreldrene dine deg i kullkottet?
-For å ha barnslige behov. -Som mat.
-Gensere. -Kjærlighet.
-Eller å ta hjem en foreldreløs. -Tok dere inn en foreldreløs?
Ja, det gjorde vi.
-Men babyer er de barnsligste barna. -Så vi ble kvitt henne.
Hva? Rykk tilbake til start.
Hvor ble dere kvitt en baby?
Det perfekte hjemmet.
Dette er verdens verste hjem.
Stakkars liten.
Vi har ikke lov til å komme inn her og forstyrre den store mannens arbeid.
Hvilken store mann?
Hvem forstyrrer meg i arbeidet mitt?
Vent litt. Er kommandør Melanoff virkelig?
-Ja. -Det er...
Et sterkt motevalg.
-Kler du deg sånn hver dag? -Jeg...
-Er medaljene godteri? -Kanskje...
-Kan Ruth få komme ut? -Nei. Gå vekk!
Hvor er den foreldreløse, godterimann?
Nei!
-Baby! -Ruth.
-Fabrikk! -Fabrikk!
Diddelidei!
-Får jeg ta på barten din? -Hva?
-Baby! -Ruth!
Hvor er hun?
Dette er ille.
Vi må hente henne før hun får sukkerkrasj.
Nei! Ikke igjen! Dere inntrengere!
Bli her.
Ja, du store.
Å, baby. Nei.
Å, nei!
Nøtter og nougat!
Ikke godteriknuseren!
Ruthie!
Har deg!
-Det var spennende. -Vent. Vi skulle bli her.
-Ruth. -Du, storhårede dame!
-Gi meg ungen min! -Din unge? Jeg tror ikke det, sukkerpappa.
En nanny vet ting, og jeg vet at disse ødelagte Willoughbyene
etterlot en baby på trappen din.
Vent, er dere englene som brakte henne hit til meg?
-Kanskje. -Jeg ville ikke kalt dem engler.
Du store...
Hva gir du henne å spise?
Godteri!
Jeg er kommandør Melanoff, og jeg bor i Moroland!
Et bevegelig maleri?
Hvordan fikk de de små folkene i kassen?
Ruthie liker det, ikke sant? Du liker deilig havre.
Alle barn elsker havre.
Så du er den ekte kommandør Melanoff? Du er berømt.
Kanskje.
Jeg lager alt slikkeriet selv.
Bor du her alene?
Ja. Jeg gjorde det.
Ruth flyttet inn, og hun trenger mye oppmerksomhet.
Selvsagt gjør hun det. Ikke sant?
Hvordan kan noe så lite lage så mye bæsj?
Jeg har ikke sovet på ni dager.
-Det forklarer mye. -Jeg ringte Foreldreløsetaten...
Foreldreløsetaten? Nei.
-Du burde ikke ha ringt dem. -"Finner du et foreldreløst barn, ring..."
-To... -...to?
Nei! Å gi dem en baby er som å låse en valp i et bur.
Å, jeg elsker valper.
Da er det bra at jeg la på.
-Gjorde du? -Du skjønner...
Jeg har blitt glad i hennes barnslige behov.
Jeg vil at hun skal bli her.
Ok, men fabrikken er ikke babysikker.
Hun kan ikke bare spise godteri resten av livet.
Plutselig skal hun ut og studere.
Hun kan bli lege, eller kanskje skrive den neste Moby Dick,
male det neste Mona Lisa, eller fly et fly til månen.
Hun kan bli den neste presidenten.
Da må du dra til Det hvite hus, uten kanskje å ha på en godteridress.
Ikke sant? Det er mye.
Det høres deilig ut.
Det er på tide at godterimannen blir en familiemann...
...som også lager godteri.
Du vet hvem du skal ringe, om nødvendig.
Foreldreløsetaten.
Hva? Nei, Pipestælk.
Du kan ringe meg. Jeg er barnepike, vet du.
Det skal jeg.
-Bare legg inn nummeret ditt... -Hvis du trenger en godterifabrikk...
Det perfekte hjemmet.
Dere Willoughbyer er fantastiske. Her, gutt. Ta imot.
-Er det en klem? -Jeg vet ikke, men jeg liker det.
Dessverre fikk barna snart dårlige nyheter...
...om at foreldrene deres fremdeles var i live.
UNDERGANGENS REISEBYRÅ
VULKANØY
De sier at kjærligheten overvinner alt. Det gjør den for disse to.
VARM SYREKILDE
Ja!
Hvor mange liv har disse kattene?
Å, Fader, jeg elsker å dra på eventyr med deg.
-Insekt. -Dessverre er eventyret snart over.
Vi er blakke.
Betyr det at vi må…
Dra hjem? Jeg er redd for det.
Tilbake til det gammeldagse huset?
Ja.
Om det bare fantes en måte vi kunne nå over tid og rom
og bare selge det.
Eller dere kan bruke internett.
-Inte...? -Nett?
Se her. Gammeldagse hus selges for høye priser.
Du store.
Pirajaer!
-Hva i himmelens navn er det her? -Så mange bilder.
Nå forstår jeg.
RING MEKLER
Husselgerfrue.
Vi vil gjerne selge vårt gammeldagse hus.
-Raskt. Si det. -Umiddelbart, ja.
Sitter på bussen Den kjører oss hjem
Under mitt sete sitter en tyggis i klem
Ser ut på verden Som farer forbi
Blir kvalm av en tyggis Men er like blid
Urgamle tyggiser er ikke bra
-Det var en flott dag. -Jeg er glad du hadde det gøy.
-Det må være kommandøren. -Nanny!
Hva? Fader?
...som du vil.
"Skyv for å låse opp."
Greit.
Hvorfor funker...
MELDINGER MF WILLOW-BEES
Ja!
Vi skal selge huset.
Hun jobber for foreldrene våre, som fremdeles lever!
Du oppfører deg rart.
-Gjør jeg det? -Vi skal selge huset.
-Kvitt deg med barna som du vil. -Gjør det, Fader.
Nei.
Å, jo.
Og dette var det hun svarte.
"Når det gjelder barna, skal jeg ta hånd om dem!"
-Vil du bli "tatt hånd om"? -Nei.
Å nei.
Penger!
Enda en inntrenger.
Penger
Hallo!
Åpent hus i morgen. Jeg skal selge hjemmet deres!
Penger!
Nei, det skal du ikke.
Hvem kan sove en slik natt?
Det kan jeg faktisk. Jeg sover godt.
Men Willoughby-barna klarer det ikke.
Gå.
To to to to to.
Foreldreløsetaten.
Jeg er en foreldreløs som trenger hjelp.
Jeg vil rapportere en dårlig barnepike.
To to...
Ding-dong, huset er åpent!
Kjøp det.
Som mus ved en musefelle
ville disse håpefulle bli fanget midt i Willoughbyenes krig.
Varmt.
Utsøkt...
TIL SALGS SOLGT
-Nei! -Brann!
-Hei. -Hei.
-Ja. -Hjelp?
Den verste visningen!
Fillern.
-Godt jobbet. -Ja!
I dag reddet vi hjemmet vårt.
TUT OM DU ELSKER FAMILIE
Perfekt.
Mens Willoughbyene modig forsvarte hjemmet sitt...
-Hvor skal du? -...var det umulig mot...
Velkommen.
-Denne veien. -Se på det huset!
...denne perfekte familien.
-Perfekt familie -Det er det vi har drømt om.
Hjemmet vårt, vennen.
-Hjemmet vårt! -Forkastelig!
Det er plass til rosene mine.
-Roser! -Søster, jeg er så glad i deg.
-Jeg er så glad i deg. -Kjærlighet!
Vi er så glad i dere også, barn.
Jeg føler en strøm av glede!
-O, glede! -Strøm!
-Huset er fantastisk! -Fantastisk!
Vi kan henge opp familiebildene her.
-Bilder! -Vi kan bli lykkelige her.
Vi kommer til å kjøpe huset.
-Kjøpe huset -Vi skal bli store.
-Men de er perfekte. -Kom igjen!
Det er som Willoughby-massakren i 1775!
Inntrengere!
Det spøker!
Jeg elsker deg!
Var det noe som skremte familien?
-Skrekkelig. -Sikkert et monster.
-Vi tar en titt. -Jane! Nei!
Hva har skjedd med biblioteket vårt?
-Jeg er redd. -Definitivt redd.
Hva i Willoughby?
Willoughby-beistet, det er jeg! Kom inn, så blir det mat på meg!
-Spis en av Barnabyene! -Sikksakk.
Forlat dette stedet, så er du fri, med mindre du er en Willoughby!
-Sikksakk. -Det virker ikke!
Jeg er en Willoughby.
Er du det? Men da går det vel greit...
Pipestælk.
Nanny?
-Her for å tjene de små barna. -Jeg visste du var grei.
-Gummiarmer. -Jeg låste deg inne.
Å, Tim. Alle barnepiker kan dirke opp en lås.
Jeg gjorde det fordi jeg ville hjelpe.
Hjelpe hvem? Foreldrene våre?
Vi kan ikke stole på henne. Husker dere denne?
"Når det gjelder barna, skal jeg ta hånd om dem."
Hvorfor er du så ondskapsfull? Hør på stemmen min.
"Når det gjelder barna, skal jeg ta hånd om dem."
Når du sier det sånn, vil jeg bli tatt hånd om.
Jeg jobber kanskje for foreldrene deres,
men det er min plikt å passe på dere.
Jeg skulle sagt at de ville selge huset. Unnskyld.
Jeg orket ikke å knuse de rare hjertene deres.
-Takk, Nanny. -Når som helst, lille venninne.
-Jeg vil klemme Nanny. -Kom hit, sopphoder.
-Klem oss. -Med alle de seks armene.
Tim, går det bra?
Takk.
Å, Pipestælk.
Hva?
Foreldreløsetaten er på plass.
-Steng utgangene. -Foreldreløsetaten?
-Vi må dra! -Ingen barn slipper inn eller ut.
-Skynd dere, unger. Kom. -Hvor skal vi?
Bakdøra. Følg meg.
-Kom igjen. -Nanny, hva skjer?
Det går bra. Hold sammen. Ikke få panikk.
Vi har grunn til å tro at en dårlig barnepike skjuler foreldreløse barn.
-Foreldreløse? -Som Willoughby krever jeg at du går.
-Du er den foreldreløse. -Ja.
Nei, de har foreldre. La dem være i fred.
Linda?
Er det deg?
-Ja. Men jeg er Nanny nå. -Linda?
Har du på toalettpapir igjen?
-Ja, men... -Du ser helt latterlig ut.
-Det er et kostyme... -En gang foreldreløs, alltid foreldreløs.
Nanny, er du foreldreløs?
Nei. Jeg mener... Jeg var det... Jeg...
Ja.
Vi prøvde å finne et hjem, men ingen ville ha henne.
-Det er ikke sant. Vi vil ha henne. -Ser du? De vil ha meg.
Å, Linda.
Jeg vil rapportere en dårlig barnepike. Vi vil ikke ha henne.
Tim?
-Er det deg? Stemmen din? -Hvordan kunne du?
Nei.
Barn kan være så slemme.
-Jeg mente ikke... -Jo.
-Jeg prøvde å være en god barnepike. -Du er...
Ikke lenger nødvendig.
-Jo, du er nødvendig. -Gå, før barna sårer deg enda mer.
Nanny, ikke gå! Vær så snill!
Jane…
-Du gjorde det. -Jeg mente ikke...
Du løy om Nanny, ble kvitt Ruth...
-Det var foreldrene våre. -Sjefer alltid!
Du er en slem, barteløs, kortbuksekledd...
Barn som krangler, må skilles...
-Dere kan ikke! -For deres eget beste.
Dere vil ta i bruk standard barndomsopplevelser.
Hjem vil bli tildelt, skoler blir utpekt.
Inntil deres biologiske foreldre kommer tilbake, er dere offisielt foreldreløse.
-Nei! -Ha en fin barndom.
Stopp! Jeg vil ikke dra!
Hjelp! Jeg vil ikke dra. Slipp meg ut!
-Tim? -Jane?
-Vær så snill! -Barna er samlet og beskyttet.
-Nei. -Godt jobbet.
Disse stakkars barna... Alene, adskilt, fortapt.
Som meg, egentlig.
Barnabyene havnet i et moderne hjem.
Plugget inn til internett, hjernene foret med... Vel...
Du har vært på nettet...
Janes vertsforeldre trodde på musikkens helende kraft...
Går det bra?
...men Janes sang var borte.
Ingen flere "hva hvis".
NY-KATT-LUKT
Tim motsatte seg forandring, og stakk av fra velmenende familier, som Wilson...
...Walter,
Waddington.
Han ville ha tilbake Willoughby-livet sitt.
TIL SALGS SOLGT
Solgt?
Å, nei!
Men det var borte.
Ikke noe hjem, ingen familie. Noen må passe på ham.
Enhet tre. Vi har ham.
Det er tøft der ute i byen.
Noen ganger er du katten, og andre ganger er du musa.
Men han har da en eske.
KATHUND
Det begynner å bli litt mørkt, men du vet...
Nanny stakk med halen mellom beina.
Vekk fra fortiden. Se aldri tilbake.
Det er selvfølgelig ingens skyld.
Greit, jeg skal stoppe bussen.
Fornøyd nå?
Slipp meg av!
Hva i Willougby?
Dette er bra, ikke sant? Spennende.
FORELDRELØSETATEN VI RETTER OPP DINE FEIL
Havregrøttid.
Ikke sulten.
Det tror jeg du er, Pipestælk.
Hva?
Sulten etter frihet.
Nanny?
Kall meg Knut. Sett deg i grøttrallen. Jeg får deg ut.
Jeg fortjener ikke å bli fått ut.
Knut, la meg være alene med min kortbuksede skyldfølelse.
Selvmedlidenhetsfest? Jeg fikk visst ikke invitasjonen.
Ja, du rotet det til.
Jeg også.
Jeg lot dere være der alene. Jeg stakk av.
Men jeg kom tilbake, og jeg drar ikke uten en Willoughby.
Jeg er bare en "vil-ikke-bli-er".
Jeg ville bare være en stor Willoughby med en flott familie.
-Hei! -Sier du at Jane ikke er flott?
-Nei. -Og Barnaby A?
-Nei... -Og Barnaby B?
-At du ikke er stor og flott? -Jeg forstår. Slutt!
Pipestælk, du har en familie.
De trenger deg.
Og du trenger dem.
Hodebeskyttelsen min.
La oss komme oss ut i en fei, bror-bror.
La oss feie ut, broder-broder.
Jeg beundrer nådeløsheten, men dette er sprøtt.
Hysj... Nesten framme.
Jeg mener...
Jeg tar bare med havregryna på en tur. Havregryn elsker turer.
-Kom nå, havregryn. -Er det en foreldreløs i vogna…
...Knut?
Foreldreløse i grøttralla? Har aldri hørt om det.
Det er latterlig. Nei, ikke rør den.
Ikke se inni der.
-Oi sann! Ryggen min! -Hvordan våger du?
Tror du havre vokser i åkeren, Knut?
Vet du hvor lenge havren må ligge i bløt før vi kan gi den til barna?
-Kode blå! Hun er ingen Knut! -Det er Linda.
-Stopp, falske Knut! -Nanny!
Tim?
Hun stjeler en foreldreløs.
-Han er ikke foreldreløs. -Og hun er ikke Linda.
-Jeg er Knut! -Knyt denne!
FORELDRELØSETATEN
-Har deg! -Hun slipper unna. Stopp Lindaen!
Knut måtte bare ha en fin bil.
Porten!
Port, fort! Knut er ingen sau!
Vi har historier om folk...
Det er fint å se Linda ta initiativ.
...og vekke andre. Bli hos oss.
En pipestælk av en gutt har rømt fra et ungdomsfengsel.
-Tim var i en eske. -Jeg trenger hjelp, Barnabyer.
-Ok, Tim. -Ja, Tim.
Kom.
-Nei. -Nei?
-Vi må skynde oss. -Det er ikke nødvendig.
Vi har trommer, baby.
Vær så snill. Vi er ikke Willoughbyer uten dine "hva-hvis".
Hva hvis...
...jeg sier
at jeg er
lei meg?
-Hva hvis du gjorde det? -Hva hvis du godtar det?
Hva hvis du slutter å mase på meg?
Hva hvis du slutter å få meg sendt i kullkottet
mens du leker med en foreldreløs.
-Jeg godtar unnskyldningen. -Hva?
Tim sier han er lei seg Fordi han tok feil
Om alt det jeg nevner...
-FLE. Åpne døra. -Vi må dra.
-Kan jeg hjelpe dere? -Vi ser etter savnede barn.
De er funnet.
Ha det.
Så lenge de tror dere er foreldreløse, gir de aldri opp.
Det finnes bare én utvei. Dere vil ikke like det.
-Hva hvis vi fikk foreldrene våre tilbake? -Hva?
-Hendene på rattet, takk? -Men dere har slemme foreldre.
De er foraktelige, men de er alt vi har.
Foreldreløsetatsdamen sa
at om våre biologiske foreldre kom tilbake, kan vi få være sammen.
Vi må få dem tilbake.
Vi vet hvor de er på vei.
Sveetzerlünd.
-"Den der går opp..." -"Kjem ikkje ned."
Forsiktig...
Er ikke disse spisse hattene flotte?
Piggene gir dine mandige føtter slik rå kraft.
-Til eventyret! -Til eventyret!
Hvordan kan de to få så smarte unger? Hva skjedde med darwinismen?
Må vi virkelig redde dem?
Willoughbyene?
Jeg elsker fabrikken din. Jeg trenger fabrikken din.
-Gi meg fabrikken din! -I kveld.
Hei, Mel. Vi må lage noe som kan få oss til Sveetzerlünd.
Ok.
-Plan A. -Plan B.
-Gjør det. -Gjør det.
Det der kaller jeg et luftskip.
Bra jobbet, Barnabyer.
-Bra luftskip. -Deilig luftskip.
Til Sveetzerlünd!
Forsiktig, Ruthie.
Dere kan gå og tisse. Jeg kommer med havre.
Ja, havre.
Se på det. Ruthie vil hjelpe til.
-Det er nesten som om de... -Er en familie.
Starter reiserute til Sveetzerlünd.
Å, Sveetzerlünd. Du vil like deg der, Ruthie.
Landet med sjokolade, ost og kniver.
Hva?
Tim!
Blir Nanny sint når vi stikker og har tatt mobilen hennes?
Og vesken.
Ja, men vi gjorde oss selv foreldreløse,
og nå skal vi gjøre det motsatte.
Jeg lever!
Endelig lever jeg!
Se!
Mens Willoughbyene fløy østover mot soloppgangen,
ville jeg bare kjøre i kjeksen.
Jeg sa at historien var spennende.
Vil de nå foreldrene i tide? Vet ikke. Jeg sitter i en kjeks.
DE UBESTIGELIGE ALPENE
De ubestigelige alpene?
Det er ingenting mot kjærligheten vi har erobret, Modermumsen.
Å, Fader... Ta meg med til tippetoppen.
Hva gjør dere, idioter?
-Kjære Moder! -Slutt å lage joddel!
Se, snø!
Fyll henne, kompis.
-Sukker i røret. -I tanken.
God morgen. Vi skal stoppe foreldrene våre fra å ta livet av seg. Ha det.
Ja, rått.
Fortsett, kjære.
HOLDT! ÜBESTIGELIG!
Mye bedre enn å gå.
Barnaby…
Jeg tror ikke jeg kan føle nesen min.
Vi er tom for garn.
Strikkesperre...
-Å, Modermumsen... -Vi har gjort en grusom feil.
Vi... må... dra hjem.
Å, Moder, du er mitt hjem.
Du har ankommet din destinasjon.
Der er det.
-De kan være hvor som helst. -Se!
Foreldrene våre hadde nok noe med det å gjøre.
De roter til ting.
-Noe utenfor. -Definitivt noe utenfor.
Ser man det!
Willoughby-rød, menneskefibre, silkemyk, Faders bjørnedyr.
Strikkesperre!
Moders garn!
-Ja! -Nå har vi dem!
Følg garnet!
Hold fast, Willoughbyer!
Jeg ser ingenting.
Ingen sikt.
Hygge-is å se deg.
Flott ordspill, Jane.
Å nei! Vi mister kraft.
Barnabyer, hva skjer?
-Høyde. -Mer regnbue.
Bare kjør.
Fortere, folkens!
-Regnbue. -Regnbue.
Klampen i bånn!
-Regnbue. -Regnbue.
Regnbue!
Ubestigelig, men ikke uflygelig.
Se!
Garnet fører til…
-Å nei. -Det er som en hage med graver.
Fort!
De må være her.
Spre dere!
-Sprer. -Sprer.
Tre.
-Tre. -Tre her også.
-Nok et tre. -Ingen tegn til dem.
Det er helt umulig!
Vi vil fryse til is om vi ikke finner dem.
Jeg hører noe.
-Jeg også. Definitivt. -"Noe" eller "noen"?
Det er "noe" og "noen"! Løp!
-Ikke et tre. -Foreldrene!
-Kysset deres er fortsatt varmt. -Ovner! Bål!
Kom igjen.
Ja!
Vi har foreldre.
-En mamma. -Og en pappa.
Barn?
Fadersnadder, er vi hjemme?
Nei, kjære.
På en... alpe.
Vi skal redde dere.
-Redde? Oss? -Hvordan?
-Vi sto bak. -Vi sendte dere bort.
Undergangens reisebyrå.
-Brosjyren? -Moder jord! Det var...
...dere?
Vi ville... gjøre oss selv foreldreløse.
-Men vi tok feil. -Veldig feil.
Du store.
Vi er ikke en perfekt familie. Vi er ikke engang en god familie.
Men dere trenger hjelp av oss til å komme ned fjellet,
og vi trenger dere så vi kan bo sammen.
Dere trenger ikke å elske oss, men vil dere bli foreldrene våres igjen?
-Vær så snill? -Vær så snill?
Fader, kanskje vi tok feil.
-Vi kan gjøre det bedre. -Skal vi det? For kjærligheten.
For kjærligheten.
Unna vei!
-Se på den maskinen! -Jeg elsker å fly!
Løp, Moder. Løp så fort du kan.
-Det var uventet. -Jeg har ikke løpekjolen på.
-Løft på beina! -Her kommer jeg, Fader!
Til eventyret!
-Moder, hvor lærte du å kjøre? -Jeg trodde du kjørte, kjære.
Dessverre forble foreldrene gjennomgående...
Hva gjør pedalene?
...ufattelig og fullstendig...
-...egoistiske. -Å, kjære.
-Tror du de overlevde? -Jeg tror ikke det.
Å, nei. All deres besluttsomhet og fantasi…
Spiller ingen rolle hvor god man er. Verden kan være et ganske kaldt sted.
-Vi må holde oss varme. -Å, Tim.
-Den er frosset. -Definitivt frosset.
-Varme. -Hent varme.
Nei, hold dere sammen.
Varmen er borte.
Tim, hva gjør vi nå?
Garnet. Vi fulgte det hit. Vi kan følge det ned igjen.
Kom tilbake! Vær så snill! Vi må holde...
Nei...
-Det er håpløst. -Kom tilbake.
Kaldt.
-Ikke mer... -Genser.
Nei...
Et siste hva-hvis.
-Jeg hørte noe. -Jeg også.
Ut gjennom vinduet
Høyt over hekken
Jane?
Ser etter noe nytt
Våkne fra drømmen
Glem fortiden nå
I enden av regnbuen finner jeg deg
-Jeg sitter fast. -Hva er vel et navn, et velkjent refreng?
Vi har våre roller I en eske full av hull
Når framtiden tapes Når ord blir feiltolket
Da vet jeg hvor jeg vil være
Gjennom det tykke og det tynne
Blir jeg hos deg, så klart
Vi kan glemme farvel
For nå ser jeg lyset
For når himmelen blir grå
Vil jeg at du skal forstå
At når dagen tar på
Så velger jeg deg
Jane?
Og deg
Og deg også, Katt
Jeg velger deg
Takk, Jane.
Takk.
Tragisk.
Men husk at dette er en gammeldags historie.
Og derfor kan den ikke ende sånn.
Ruth?
-Det er et sveitsisk gyrokopter. -En boksåpner!
-Det er nok en korketrekker. -Slikkeri og slikkera.
-Pipestælk! -Nanny?
Alt dere har utsatt oss for!
-Hvordan fant dere oss? -Vi fulgte regnbuen inn i stormen.
Så hørte Ruth trudelutten din.
Hørte dere sangen min? Jøss...
Det var vakkert, Jane.
Foreldrene dine likte den nok. Hvor er de, forresten?
Jeg må fortelle hvor flotte dere er.
-De stjal luftskipet vårt. -Vi har slemme foreldre.
-Hadde. -Nå er vi virkelig foreldreløse.
-Hva? -Ingen foreldre.
-Ikke noe hjem. -Ingen steder å dra.
Vi har mistet alt.
Men vi har hverandre.
Vi seilte over havet i et godteri-luftskip.
Vi besteg det ubestigelige.
-Nei... -Men det passer godt i talen.
Så lenge vi holder sammen, går det bra...
Med eller uten foreldre.
-Hva hvis... -Vi ble en familie?
-Hei, mor. -Hei, mor.
Den er jeg med på.
Diddelidei, samme med meg.
-Ja! -Kommandør, få oss ut herfra.
-Det er for kaldt til å være sentimental. -Fidelibom! Ja!
Hvorfor bruker vi ikke helikopteret?
Vi trenger ingen helikoptre. Vi er en familie!
Ok, det hele er litt merkelig, men vi kom da i mål.
Besluttsomhet, fantasi, håp.
Jeg sa jo at jeg kan gode historier. De beste historiene er de vanskelige.
Den er ikke buskete.
Men det er en bart. Vi vet hva det betyr. Ikke sant, Tim?
Vi gjør ikke det "store" siden det skjedde.
Bart.
Hvis du spiste havregrøt, ville du hatt hår overalt.
Kanskje hårløse Tim vil ha noe nytt.
Jeg kaller den for Melanoff-kjøttpudding.
-Å, nei! -Ruth!
Se, Tim! Ruth har en kjøttbart.
Willoughby.
Se på dem…
...en perfekt, ufullkommen familie.
Og selv om de ikke fikk alt de ønsket seg...
-Sånn. -Så fikk de det de trengte.
Vi trenger vel alle kjærlighet. Selv jeg.
Jeg elsker barten min!
Der ser du. De levde lykkelig alle sine dager.
Det er mer enn hva jeg kan si for... Du vet...
Å, koseklumpen, jeg elsker å se verden med deg.
Selv de våte stedene.
Ingenting kan hindre oss i å oppleve eventyr!
Oi sann...
ADOPSJONSATTEST TIM WILLOUGHBY, JANE WILLOUGHBY
BARNABY A WILLOUGHBY BARNABY B WILLOUGHBY
Tekst: Tina Shortland
Hva? Ikke se sånn på meg. Det er ikke ekkelt.
Det er sånn jeg vasker...
...alt.