Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Merellä, pienellä saarella Carolinan rannikolla,
asui nuori tyttö, jolla oli mainio lahja -
ja joka luuli tietävänsä kaiken.
Se olen minä.
Minua sanotaan Marinaksi, ja olen selvänäkijä.
Olen aina tiennyt ihmisten toiveet ennen heitä.
Sain jo syntymässä sen lahjan.
Odotin tietysti aina sitä toista puoliskoani,
jota isoäiti D'Arbo sanoo "halkeamaksi".
Olihan minulla kosijoita, mutta odotin merkkiä siitä oikeasta.
Epätasaista sateenkaarta tai taivasta halkovaa salamaa,
tavanomaisia merkkejä rakkaudesta.
Kun vuodet kuluivat, odotin yhä kuumeisemmin.
Isoäiti syytti siitä hormoneja.
Mutta tiesin, että rakkaus oli tulossa.
Tuskin maltoin odottaa, että taipaleeni alkaa.
Ensin havaitsin kaksipyrstöisen komeetan -
ja olin varma, että rakkaus ei ollut kaukana.
Seuraavaksi maaginen lahja huuhtoutui rantaan.
Se oli merkki kaukomatkasta.
Ja sitten löysin kalan sisuksista vihkisormuksen.
Se oli selvä merkki, että tapaisin pian mieheni.
Ja eräänä yönä näin miehen unessani.
Tai oikeastaan vain osan hänestä, mutta se oli ihana osa!
Se oli säteilevä, hehkuva hymy.
Isoäiti sanoi, että vain hammas- lääkäri osaa päätellä hymystä.
Jos totta puhun, olin kyllästynyt hänen viisauksiinsa.
Tiesin, että olin nähnyt unessani "halkeamani" hymyn.
Hän saapuisi luokseni mereltä,
tuo unelmieni mies.
Adonikseni.
Poseidonini. Ei...
Ei, vaan... Zeukseni!
Siksi olinkin tosi yllättynyt,
kun rantaan ajautui tuleva aviomieheni, Leo Lemke.
Isoäiti D'Arbo sanoi aina: "Rakkaus on sallittu hyppy."
Ja minä hyppäsin omalta saareltani hänen saarelleen.
Älkää tuhlatko vettä, lapset!
Senkin paskiaiset! Teen teistä makkaraa!
Voisivatko rouvat auttaa minua? Kiitos.
Molly ja Gina, tässä on tuore vaimoni, Marina Lemke.
Vaimosiko?
Tervetuloa naapurustoon.
Leo, sinä saat tyrän.
Rakkaus on nuorentanut minua.
Älä yritä nyt kurkkia.
Liha kääritään siihen.
Ihan oikein! Esiliina pitää aina olla.
Sinä työskentelet täällä, myyntitiskin takana.
- Se hajoaa helposti. - Anteeksi.
Tärkeintä on pitää asiakas tyytyväisenä.
- Leo, olet näköjään palannut. - Harper, aiotko ryöstää minut?
Tätäkö tarkoitat? Harperin on määrä tappaa joku ensi viikolla.
Uhria ei ole vielä päätetty,
mutta ajattelin totutella aseeseen, jotta olen valmis.
Kulta, tässä on Robyn Graves.
Hän on Harper sarjassa "Our Daily Bread".
- Suuri TV-tähti. - Tuskin.
Ja tässä on Marina Lemke.
- Minun vaimoni! - Hauska tutustua.
Sinun vaimosiko?
Hyvänen aika, onneksi olkoon!
Tuohan on ihana uutinen.
Mokoma veijari, et kertonut seurustelevasi!
Näytin juuri Marinalle paikkoja. Kauppa ei ole auki.
Leo, ole kiltti ja auta minua.
- Pakastimessa on jotain. - Jotain grillijuhlia varten.
Katsotaan, mitä minä keksin.
Vai on Leo naimisissa...
Ja sinä myös. Hieno juttu.
- Milloin te tapasitte? - Kaksi päivää sitten.
Vau! Lasketko leikkiä? Tuo on tosi rohkeaa.
Se vaikuttaa niin äkkinäiseltä.
- Mistä tiesit, että Leo on se oikea? - Näin unta hänestä.
Luoja! Kunpa minäkin näkisin ratkaisut nukkuessani.
Näen vain unta, että olen näyttämöllä alasti.
En kehtaa kertoa sitä poikaystävälleni. Hän on kallonkutistaja.
- Kallonkutistaja? - Psykiatri.
Hän haluaa, että näkisin monimutkaisempia unia,
joten keksin niitä joskus päästäni. Voisin lainata sinulta.
"Kulta, uneksin olevani häissäni,
ja sinä olit se oikea. Ainoani."
- Miten sen voi tietää varmasti? - Tiedät kyllä.
Rakkaus odottaa sinua, ja sillä on ystävälliset kasvot.
Tulee suuria muutoksia -
ja mukava yllätys.
Mutta älä pelkää sitä. Vastaa haasteeseen.
Kohtalo osaa järjestää asiat. Isoäiti D'Arbo sanoo aina niin.
Alex on sitten se oikea!
On ollut itsepetosta puhua "jaetusta itsenäisyydestä" -
kun olen pohjimmiltani vanhanaikainen tyttö. Kuolisin...
Tässä, ole hyvä. Voit sulattaa nämä nopeasti mikrossa.
- Kiitos, Leo. Vaimosi on... - Todellinen aarre.
Olemme ajaneet koko päivän.
Ja olemme ensimmäistä yötä yhdessä kotona.
- Meidän pitää sulkea nyt. - Luoja, olenpa minä tahditon!
Hyvä on.
- Paljonko olen velkaa? - Maksa ensi kerralla.
Hei, tämä...
- Kiitos. Jutellaanko toiste? - Odotan sitä.
- Nähdään taas! - Hei sitten!
Kulta, miksi sinä kerroit Robynille kaikki ne jutut?
Jaa... Ajattelin vain, että hän haluaisi tietää.
Leo! Tervetuloa kotiin. Sinua lienee syytä onnitella.
Hei, lekuri! Tässä on vaimoni Marina.
- Oletko kunnossa? - Olen. Olin vain huolimaton.
Niinpä.
- Onhan sinulla tarpeeksi tilaa? - Paljonkin.
En ollut varautunut, että tuon mukanani uuden vaimon.
Tuo on tosi äänekäs.
Minulla on digitaalikello. Vienkö tämän olohuoneeseen?
Älä. Tuo kello on ollut suvussani aikojen alusta.
- Se on ikiliikkuja-kello. - Sellaista ei ole.
Onhan. Isoäiti D'Arbo sanoo, että se tikittää avioliiton sydämenlyöntejä.
Kaksi sydäntä lyö yhdessä.
Se on mukavaa, kulta.
Älä katoa minnekään!
Mikään ei voita Bessieä.
- Kuka tuo on? - Bessie Smith.
Bluesin valtiatar.
- Miksi se rätisee noin? - Se on alkuperäispainos.
- Minua ei ole ennen tanssitettu. - En usko sitä!
Se on silti totta.
Tämä kaupunki on täynnä virtaa. Minä en saa ikinä unta.
Ehkä voisit esitellä minut joillekin naapureille.
Meidän pitää herätä aikaisin. Tulee iso tavaratoimitus.
Se tulee varmaan myöhässä. Jokin... akseli pettää.
- Alan olla hyvä tässä. - Niin alatkin.
Mitä mieltä sinä olet?
Olen tosi onnekas lihakauppias.
- Onneksi löysin sinut. - Minä löysin sinut.
- Anteeksi. Pääsit yllättämään minut. - Niinpä.
Luulin, että päätämme muuttaa yhteen, emme mennä naimisiin.
Mistä sait sen päähäsi?
Lihakauppiaan vaimolta.
- Että mitä? - Leon vaimolta.
Olen tavannut monta selvänäkijää, hän on aito.
- Hän on viisas nainen. - Onko Leon vaimo selvänäkijä?
Hän sanoi: "Rakkaus odottaa, ja sillä on ystävälliset kasvot.
Älä pelkää sitä. Vastaa haasteeseen."
Missä Leo on tavannut mustalaisen?
Alex, haluatko naimisiin vai et?
- Käy nyt ensin istumaan. - Voi ei...
Jos hän vaikuttaa meihin, haluan tietää hänestä enemmän.
- Emmekö voisi puhua meistä? - Olen huolissani. Ei, utelias.
Jos haluat puhua naimisiinmenosta,
miksi lähestyt vierasta naista lihakaupassa?
Mikset kääntynyt minun puoleeni?
Unohda se! Jos olisin sanonut uneksineeni, olisimme jo alttarilla.
- Voimmeko puhua järkevästi? - Unohtaisit olevasi kallonkutistaja!
Yritän vain sanoa, että avioliitto on innoitettu päätös.
- En pidä termistä "kallonkutistaja". - Kallonkutistaja!
LEMKE & POIKA LIHAKAUPPA
"Olemme kaikki katuojassa, mutta jotkut katsovat tähtiä."
Kuka tuon teki?
- Se on kaunis. - Se on vandalismia!
- Voin pestä sen parista taalasta. - Eikö sen voi antaa olla?
- Että mitä? - Mitä haittaa siitä on?
Kaupassa olisi töitä, jos osaat käyttää harjaa.
- Onko? - Tavaratoimitus tulee iltapäivällä.
- Tänä aamuna. Jutellaanko vähän? - Suo anteeksi.
- Tuo poika tietää harmia. - En näe sitä niin.
Hän on väärin ymmärretty. Hän tarvitsee töitä.
Mitä mieltä olet?
Mitä odotat? Tule sisään, ennen kuin hän muuttaa mielensä.
Eugene, tulehan tänne! Tule nyt vain tänne!
- Sinun pitää lakaista takahuone. - Nyt hetikö?
Ei, huomenna!
Dollari ja 25 senttiä.
- Tulkaa pian uudestaan. - Kiitos, minä tulen.
- Näyteikkunanne on omaperäinen. - Kiitos. Nähdään taas!
Päivää, tri Tremor. Mitä teille saisi olla?
Minä etsin erästä ihmistä.
Hän on takahuoneessa.
Eugenesta ei kannata huolehtia. Hän on kunnon poika.
Totta kai hän on kunnon poika. Eugene!
- Leo kehui kyljyksiä hyviksi. - Selvä.
Minulla olisi vähän asiaa.
- Sori, mutta tämä on työaikaa. - Vien siitä hetken.
Kyllä se käy. Mene vain.
- Mitä sinä teet? - Lakaisen huonon onnen pois.
- Mitä? - Harja on saraa ja Ocracokesta.
Se on saari Pohjois-Carolinan rannikolla.
Anteeksi hetkinen...
- Unohditko tulla vastaanotolle? - En tarvitse enää kallonkutistajaa.
Eugene, tohtori ei pidä siitä nimityksestä.
Anteeksi.
- Hei, lekuri! Miten menee? - Hyvin. Yritän puhua Eugenelle.
Selvä, puhu ihan rauhassa.
Miksi leikkaat kyljyksiä?
Niille ei ole tilaa, kun toimitus tulee.
Se toimitus ei tule tänään.
- Soitettiinko sieltä? - Ei vielä. Alan olla hyvä tässä.
Meillä oli sopimus.
Käyt luonani kesän, ja selvitämme, tarvitsetko psykiatria.
Te ja ehdonalaisvalvojani päätitte niin. Olen vain ongelmanuori.
Miten niin? Et tuota ongelmia.
Eugene, työsi on hieno juttu. Se on positiivista kehitystä.
Mutta se ei sulje pois terapiaa. Meillä on vielä puhuttavaa.
Kyljykset kuivuvat! Kukaan ei osta niitä huomenna.
- Eugene? - Marina?
Salaisuus on rytmissä, eikö?
Pois tieltä! Onneksi olette auki.
Pääsen kotiin, ja mies sanoo nolona:
"Olen taiteilija. Pitikö Pollockin muistaa hakea kyljyksiä?"
Sanoin: "Lopeta. Tuo ei ole hauskaa, kun et käy enää koulua.
Minä maksan ruoan, joten voit edes hakea sen!"
Tarjoan ruoan 24 kriitikolle ja taide- kauppiaalle kolmen tunnin päästä -
ja toivon, että joku heistä vie tyypin pois minun nurkistani.
Ajattelet, että se on omaa syytäni.
"Kuka järkevä nainen ihastuu maalariin?"
Mutta olen nyt armoillasi.
Tarvitsen vasikankyljyksiä, paljon ja heti.
- Mitä siinä on? - Vasikankyljyksiä, paljon ja heti.
Miten sinä tuon teit?
- Ikkuna on mahtava. - Hei sitten!
Niin, miten sinä tuon teit?
Eugene, poikkea luonani kello 18, jutellaan tästä asiasta.
Älkää surko, tohtori. Minä huolehdin pojasta.
Kiitos siitä, rouva Lemke.
Terveisiä tyttöystävällenne.
Aivan. Te ja Robyn tapasitte lyhyesti, mutta merkityksellisesti.
Olen utelias, rouva Lemke. Miksi kehotitte meitä naimisiin?
Ihmiset voivat käsittää sanani väärin.
Eikö teidän työssänne käy samoin?
Rouva Lemke?
En käskenyt sydänkäpysenne naida teitä.
Ymmärrän viehtymyksenne. Tarvitsette jotain elämää suurempaa.
Mutta Robyn ei ole tuleva elämänkumppaninne. Auttaisitteko?
- Toki. - Kiitos.
Voinko antaa asiantuntijan neuvoja?
- Oppineelta mieheltä, mikä kunnia. - Hyvä.
Minä uskon naisen vaistoon.
Se kumpuaa kollektiivisesta tiedostamattomasta.
Mutta varokaa järjestämästä elämäänne -
tai kenenkään muunkaan elämää -
alkeellisen vaiston perusteella.
- Pidän tuon mielessäni. - Hyvä.
Voitteko sulkea oven?
Eugene, nähdään myöhemmin!
Hänen kielensä voisi katkaista kaulan.
- Aioin sanoa ihan samaa. - Kulta, se on...
Vastaatko puhelimeen?
Lemkellä.
Ettekö pääse tänne? Tarvitsen lihat tänään!
- Minun on paras häipyä. - Akseliko on pettänyt?
Eugene, hoida kauppaa. Ja pese kätesi, ennen kuin kosket lihaan.
Hei, tytöt. Mitä kuuluu?
Minulle kuuluu hyvää.
- Hei. - Hei.
En olekaan nähnyt sinua ennen.
Muutin juuri tänne mieheni luokse.
Ehkä tunnet hänet. Hänen nimensä on Leo Lemke.
Se lihakauppiasko?
- Hei. Kertokaa, jos voin auttaa. - Kyllä voitte.
Etsin vanhoillista ja vaatimatonta.
- Mihin tilaisuuteen? - Kirkkokonserttiin.
"Älä saata meitä kiusaukseen."
Tämä on hyvin hohdokas.
Jos laittaisit hiukset ylös ja kauniit kengät jalkaan...
Sinä et ole ollut kirkossa aikoihin.
Voin nähdä, että sinulla on tuo päällä yökerhossa.
Ja edessäsi on koko huone täynnä ihmisiä, ja sinä...
Sinä laulat.
- Näitä voisi koristaa helmien avulla. - Minä otan tämän.
- Paljonko nämä maksavat? - Kolme ja viisikymmentä.
Kolme ja viisikymmentä... Minulla on sen verran.
Tässä on kolme, ja kaivan vielä kolikot. Ole hyvä.
Minun pitää palata töihin. Kiitos.
Nähdään taas!
Olen tainnut tehdä läpimurron.
- Alan laulaa bluesia. - Laulaa bluesia?
- Mitä sillä tarkoitat? - Esiintymistä.
Tapasin mukavan naisen vaatekaupassa.
En muista tarkkaan, mitä hän sanoi, mutta se tuntui oikealta.
- Minä alan laulaa. - Hyvä on, sinä haluaisit laulaa.
Mutta miksi vaatekaupan myyjällä on sinuun noin vahva vaikutus?
Ei, se nainen ei ollut myyjä. Hän on kai töissä lihakaupassa.
Mutta hän on todella viisas.
Stella, sinun kaltaisesi älykäs ja nokkela nainen -
ei tarvitse selvänäkijän neuvoja.
Siksi on olemassa psykiatreja.
Onko hän tosiaan selvänäkijä?
- Hei! - Hei vain.
Kuka maalasi näyteikkunanne?
Minun pitäisi ehkä kokeilla vastaavaa.
- Niistä kengistä... - Nämä ovat tosi mukavat.
Pidätkö niitä töissä?
- Mitä siinä on? - Illallista, sinulle ja ystävällesi.
Minulla riittää ystäviä. Rakkaus puuttuu.
Älä vaivu epätoivoon. Se vie jonkin aikaa.
Mikä?
Leoa vaivaa, kun alan puhua näin.
On kahdet kasvot.
Ei, vaan yhdet kasvot, joissa on kaksi puolta.
Toisella puolella... on olemassa väkivaltaa.
Mutta ei naista kohtaan.
Huonosti kohtelevia miehiä kohtaan.
Toisaalta...
Nainen etsii rakkautta.
Mutta hän on hämillään,
koska...
Koska hän etsii sitä...
Hän etsii sitä väärästä talosta.
Jumala siunatkoon häntä. En malta odottaa.
Pysyttele tiukasti kotiovellasi. Kokkaat pian kahdelle.
Pitäisikö mieheni minusta tuollaisessa asussa?
Kun se on niin hienostunut, ja... Tiedäthän?
Ei, sinä näytät upealta.
- Paljonko olen velkaa? - Et mitään. Se on lahja.
Kiitos.
- Kiitos. - Nähdään taas!
Tämä kaupunki vilisee sekopäitä. Ethän halua leimautua sellaiseksi?
Sovitaanko, ettet enää harrasta noita hokkuspokkus-puheita?
Hyvänen aika, Leo, minä yritän vain auttaa.
Myymme lihaa, emme anna neuvoja.
Minulle tulee siitä karmiva olo.
Miksi ihmeessä?
Minä...
Sinä...
Minä tarvitsen ryypyn.
Hei, Leo! Kuulin juuri uutiset. Miltä ukkomiehen elämä tuntuu?
Anna tulla paukkuja, Luis.
Kultaseni!
Tyttö kulta!
Tule tänne, hyvä ystävä.
- Molly, Gina... Miten voitte? - Hyvin.
- Istu alas. Tämä on sinua varten. - Kiitoksia.
Kas niin...
Miten ikuinen rakkaus voi?
Silottelemme ryppyjä.
Asiat järjestyvät itsestään, vai kuinka?
Saat häälahjan. Tarvitset mojon.
Se on onnenpussi. Yrttejä, kuivakukkia, mausteita...
Juuria, pähkinänkuoria, hämähäkinseittiä, steariinia.
- Minä pidän kuminasta. - Käytätkö kuminaa?
Minä en käytä kuminaa. Vuohenkarvat ovat hyviä.
Näkö kirkastuu, eli mitä näkee, siitä...
- Siitä myös pitää. - Juuri niin.
Kiitoksia, arvon naiset.
Mutta tiedättekö mitä? Kohtaloa ei voi muuttaa.
Vaikeat ajat vaativat avaraa mieltä. Pidä sitä.
Hienot kengät, Alex. Ovatko ne Jackie Gleasonin?
Pidätkö niistä?
Kas niin...
En voi lähteä sinun ja Robynin mukaan.
- Miten niin et voi lähteä? - Minulle tuli este.
Vuokrasin talon lähes puoli vuotta sitten. Olen odottanut sitä.
- Se tuli yllättäen. - Meidän piti rentoutua, perhana!
- Järjestin sinulle treffit. - Minulla on jo treffit, kiitos.
Se onkin eri juttu. Ota se nainen mukaasi.
En tiedä vielä, kuka hän on.
- Olen utelias. - Älä yritä.
Sinulla on treffit, muttet tiedä, kenen kanssa.
- Ole hiljaa ja puttaa. - Ei...
Olen kiinnostunut, kun ystäväni sairastuvat jakomielitautiin.
Alex, tämä kuulostaa oudolta, mutta tapasin miellyttävän naisen.
Hän sanoi, että kokkaan kahdelle. Haluan uskoa häntä.
- Ketä? - Lihakauppiaan vaimoa.
Ja eräänä päivänä...
Pakenin sinua, Chauncey. Miksi päädyn aina syliisi?
Sinä kuulut syliini, turvalliseen ja lämpimään.
- Mutta... -Tule luokseni, kärsimyskukkani.
Haluan vain parastamme.
Voi, Chauncey...
Sanoin, että toiselle meistä käy huonosti.
Miksi kaikki, mihin kosken... kuolee?
Se johtui aseesta, kultaseni.
Hän tuo yhden laatikon! Iso mies tuo vain yhden laatikon!
Lastataan tämä. Mikä olet? En voi käsittää.
Mies soittaa kaukopuhelun Georgiasta...
Hei, Eugene.
Hankin tämän sinulle.
Halusin antaa tämän sinulle. Avaa se täällä.
- Kiitos. - Se on pieni lahja, mutta tärkeä.
- Halusin antaa sen sinulle. - Eugene, se on kaunis.
Tulehan tänne.
- Annoin nimeksi Rosalita. - Se on suloinen. Hei, Rosalita.
- Pidätkö siitä? - Se on ihana! Paljon kiitoksia.
- Olet myöhässä! Ala tulla jo. - Menehän nyt.
Leo, jos olet vihainen minulle, ole kiltti äläkä pura sitä Eugeneen.
- Terveydeksi. - Onko sinulla uutta hajuvettä?
Saatat olla allerginen uudelle mojolleni.
Haen sinulle paperia.
- Kas tässä. - Mikä hitto tuo on?
Tämä on Rosalita. Eikö se olekin suloinen?
Mitä teet elävällä kanalla?
Ei, älä kerro.
Älä kerro.
Minä en halua tietää.
Älä sano mitään. Ei.
Leo! Tämä on vain pieni tipu.
En uskonut näkeväni kallonkutistajan huonetta.
Tämä näyttää normaalilta.
Minä odotin jotain hullumpaa, perverssiä.
- Miten voin auttaa sinua? - En tarvitse apuasi. Olen normaali.
Kyse on vaimostani.
Olemme olleet aviossa vasta pari päivää,
mutta hän saattaa olla sekopää, jos ymmärrät.
Käsitän kyllä. Vaikka en oikein pidä sanasta "sekopää".
En minäkään.
Katsos, menimme naimisiin heti tavattuamme. Hän vaati sitä.
Hän sanoi, että hän oli uneksinut minusta!
En ottanut sitä kirjaimellisesti.
Joten lausuimme pyhät valat.
Uskon, että miehen valan tulee pitää.
Mutta nyt mietin, naiko hän minut uniensa takia.
Hän uskoo niihin, lekuri.
Se ei ole luonnollista. Olisiko hänellä jokin päähänpinttymä?
Eli hän on sekopää. Ja voinko sitten tietää, rakastaako hän minua?
Joten ajattelin...
Unia, sekopää... Se kuulostaa sinun alaltasi.
Hän todellakin pelottaa minua!
Hänellä on elävä kananpoika. Hän pitää hojoa kaulassaan.
Paranna hänet, tai olemme pulassa!
Olen käynyt Brooklynissa. Tiedän voodoosta!
Hei, Leo! Missä uusi rouvasi on?
- Hän voi hyvin, kiitos. - Kysyin "missä". Olkoon...
- Anna tämä hänelle, jooko? - Totta kai.
- Koska annat sen hänelle? - Älä huolehdi.
Näytänkö huolestuneelta?
Se on rakkauden amuletti. Se sinetöi rakkautenne!
Luoja! Rouva Lemke?
Jätinkö minä oven lukitsematta?
- Missä sohva on? - Minä en käytä sohvaa.
En tiedä, oletteko koskaan ollut terapiassa.
- Se on minun tuolini. - Niinkö? Tämä on mukava.
Teidän pitää tietää, etten voi auttaa, ellette tosiaan halua olla täällä.
Olette tietysti vapaa lähtemään koska tahansa.
- Lupasin Leolle, että tulen. - Hyvä. Miksi?
Hän kai luulee, että olen hassahtanut.
Hassahtanut? Kiinnostava sana.
Mitä se teistä tarkoittaa?
Se on hyvä kysymys.
Se johtunee siitä, että aavistan tapahtumat. Se puistattaa häntä.
Niin.
Antakaa tulla. Naisia on poltettu vähemmästä.
Te siis osaatte aavistaa.
Kerrotte ventovieraalle, että hänen pitää laulaa yleisölle,
vaikka hän ei ehkä ole valmis siihen ja voi lannistua pahasti.
Tunnetteko Stellan?
Tai kerrotte naiselle, että hänen pitää odottaa rakkautta...
Se kaikki on totta.
- Tai käskette tyttöni naida minut. - Taas se juttu.
- Ei. Ihmiset... - Enhän voi näkemälleni mitään.
Mutta puheillenne te voitte.
Näettekö näkyjä? Kuuletteko ääniä?
Onko teillä ennakkoaavistuksia?
Harrastatteko rullaluistelua?
Miten rullaluistelu liittyy kykyynne?
Ei se liitykään. Halusin vain pitää hauskaa.
On epäsovinnaista lähteä potilaan kanssa ulos.
En ole potilas, teen tämän Leon takia.
Jos haluatte kuulla, miten hullu olen, nyörittäkää.
Mitä teen täällä? Eräs hullu nainen vaatekaupassa yllytti minua.
Ei ihme, että käyn terapiassa. Olen liian altis vaikutteille.
Sinä olet varmasti mahtava.
Jos olisin musta, tuntisin oloni paremmaksi.
Luis, ruisviski ja soodavesi. Unohda soodavesi. Tuplana.
En halua puhua naisista. Enkä halua puhua vaimostani.
- Oletko naimisissa? - Leo, tämä Stella on esiintyjämme.
- Hän tuo paikkaan tyyliä. - Siinä sinulla on työtä.
Anna tulla lisää, Luis.
Bessie Smith? Laulatko sinä Bessie Smithiä, tuollainen laiheliini?
- Laulan sitten Debbie Boonea. - Ei...
Minä rakastan Bessieä.
Stella, nyt on sinun vuorosi.
Ole hyvä vain.
Luis...
Kappas vain!
- Olet pimittänyt minulta, Luis. - Mitä mieltä olet?
Hyvää iltaa. Ensimmäinen lauluni on "In the Dark".
Hämärässä
Vain...
- Anteeksi. - Ei se mitään. Kaikki on okei.
Voihan pojat!
Hämärässä
Vain me kaksi
Ei ääntäkään
Ei huokaustakaan
Vain sydänparkani jyskytys
Hämärässä
Vaan pian
Tämä tanssi loppuu
Ja meitä kaivataan
Voi juku, en mitään esitä
Koska vannon Se hauskaa on
On hauskaa kun suudellaan
Hämärässä
Nyt löydämme
Mitä muut taakseen jättivät
Antaa heidän tanssia
Me löydämme romanssin
Hämärässä
Miten olenkaan kaivannut tuulta!
- Ihminen on kankea ilman tuulta. - Joo.
Teidän piti selittää minulle selvänäköisyyden tekniikkaa.
- On ihanaa saada irrotella! - Joo, se on kyllä totta.
Rouva Lemke, lupasin miehellenne. Minä pyydän!
Hyvä on.
- Oletteko kunnossa? - Olen.
Tuota, se on vähän kuin seisoisi donitsin keskellä.
Mihin suuntaan kääntyykin, voi nähdä muiden elämän.
Kun nojaa johonkin suuntaan, se on kuin humaus!
Näkee väläyksen menneestä.
Ja jos kääntyy vähän, syöksyy suoraan tulevaisuuteen.
Se on kuin joku esittäisi minulle elokuvaa, jossa on katkoja.
Olen utelias. Mitä tarkoitatte "elokuvalla"?
Ojentakaa minulle kätenne.
Tuolla on meri.
Ja pieni alaston kehonne.
Kaivatte varpaitanne hiekkaan.
Valkoisia kukkia hautajaisissa.
Teidän äitinne.
Hän on iloinen, että antoi teille punaiset rummut.
Ja olette nipin napin 6-vuotias.
Teillä on punaisia patteja joka puolella.
Ja ne syyhyttävät teitä.
Haluatte vain raapia.
Seitsemän.
Olin silloin seitsemän.
Liikuta minua taas Koska en piittaa
Liikuta minua koska en piittaa
- Luis, samppanjaa rouva Keefoverille! - Olen neiti, sano Stellaksi.
Samppanjaa? Millaisena paikkana tätä pidät? Budweiseria on hanassa.
Stella, olet musiikkia korvilleni. Upeaa! Laulat kuin enkeli.
- Enkelten kuoro! - Paljon kiitoksia.
- Olet melkoinen laulaja! - Niinkö?
Niin. Kuulen sinun laulavan, ja päässäni vilisee kuvia,
pehmeitä ja utuisia niin kuin elokuvissa.
- Niinkö? - Niin.
Leo, oletko tosiaan sitä mieltä?
Meitä blues-faneja ei ole paljon, vedetään yhtä köyttä.
Se sopii minulle.
En kuvitellut työpaikkaasi tällaiseksi.
- Kuvittelitko minut mielessäsi? - Totta kai.
Mutta luulin, että blues-laulajat nukkuvat päivisin ja valvovat öisin.
- Ja asuvat Pariisissa. - Niin.
Tiedän. Ja minä opetan kirkkomusiikkia finninaamoille.
Leo, mikä sinun mieltäsi painaa?
Haluan kertoa sinulle jotain.
Kerro ihan mitä vain.
Asia koskee vaimoani.
Minusta tuntuu, ettemme avioituneet oikeasta syystä.
Se vaikutti järkevältä, kun hän kosi, mutten tiedä...
Ehkä en osaa olla aviomies, koska mikään ei ole toiminut kotona.
Ehkä sitä ei ollut tarkoitettu.
Vaimoni hokee, että minä olen tarkoitettu hänelle.
Mutta juttu on niin...
Tiedän, ettei tämä ole oikein.
Tunnen jotain sinua kohtaan.
Voi, Leo...
Minä tunnen samoin.
Mutta minun vaimoni...
Hän on niin hauras.
Hän joutuisi aivan hukkaan. Se ei ole kaukana.
Olet oikeassa.
Rakkautemme on ylevää.
Emme heittäydy maallisten halujen pauloihin.
Luoja, puhutkin kuin enkeli.
Rupikonna.
En oikein tiedä, mitä sanoa.
Miten huomaavaista!
On vaikeaa pysyä mukana, kun ei näe edes tähtiä.
Niin.
Yrititte katsella eräänä yönä tähtiä yöpaidassa.
Katselitko minua?
Näin viime viikolla jotain uskomatonta.
Olen tutkinut tähtiä lapsesta asti. Näin kaksipyrstöisen komeetan.
Niin minäkin! Se oli merkki, että rakkaus on tulossa.
- Miten tulitte naineeksi Leon? - Minun oli määrä naida Leo.
Tiesin sen, kun näin Leon hymyn unessani. Hän on halkeamani.
Mikä on "halkeama"?
Kauan sitten, ennen miestä ja naista, oli olentoja.
- Onteloitako? - Olentoja.
Siis olentoja, aivan.
Olimme oudonnäköisiä, mutta onnellisia kuin siat rapakossa.
Emmekä tarvinneet ketään muuta...
Ja saatoimme lisääntyä itsestään.
Sinä et tunne tätä tarinaa.
- Et voi! - Tunnenpas. Kokeilkaa vain.
Hyvä on.
Maailmaa hallitsevat henget...
- ...kadehtivat itsenäisyyttämme. - Joten ne halkaisivat meidät.
Kuin simpukat kuoressa, ja hajaannuimme maailman tuuliin.
Arven voi nähdä vieläkin,
ja se on tietenkin ihmisen napa.
- Niin. Se on napa. - Niin.
Miten juttu jatkuu?
Olemme halkeamien sukua ja enimmäkseen onnettomia,
koska etsimme aina kadonnutta puoliskoamme.
Ja joskus -
etsimme sitä henkilöä niin innokkaasti,
että huomiokykymme heikkenee.
- Yhtäkkiä hän on siinä... - Ihan silmien edessä.
Niin.
- Miten sinä tiesit? - Se on taikuutta.
En olisi uskonut sinussa olevan sitä.
Kaikki tietävät sen. Se on Platonia.
Sitä on vähän muunneltu, mutta se on silti Platonia.
- Isoäitini kertoi sen minulle. - Hän on lukenut paljon.
Syntymästä asti sokea.
En ole koskaan tavannut teidän laistanne, rouva Lemke.
Kävisit enemmän ulkona. Ja voit sanoa minua Marinaksi.
Marina... Se on oikein kaunis nimi.
Kuule, Marina...
Erehdyit naimaan Leon, koska isoäitisi sotki Platonin,
ja liikut heikoilla jäillä.
Kiitos huolenpidostasi. En odota, että ymmärtäisit.
Ymmärrän, ja haluan sinun ymmärtävän.
Impulsiivinen käytöksesi vaarantaa liittosi.
- Ehkä Leo vain ilmestyi... - Eipäs.
Miten hän päätyi Ocracokeen?
- Ehdotin hänelle lomaa. - Se oli hänen kohtalonsa.
Harhaluulot eivät ole terveitä. Voin auttaa.
Et tiedä mitään rakkaudesta. Älä yritä syöttää minulle oppejasi!
Älä nyt karkaa kesken kaiken! Nuo fantasiat...
Luulet tietäväsi kaiken, ja se on vaarallista.
Ja se on älytön tapa elää elämää!
Et uneksinut Leoa elämääsi!
Totta kai uneksin! Mutta erehdyin.
Kaikki on hyvin.
Tietoisuus on ensimmäinen ja vaikein askel.
Ihan totta. Tiedän, miltä tuntuu, kun luulee tietävänsä kaiken.
Tämä on kauheaa. Olen tuhonnut Leon elämän ja omani...
Minun pitää mennä miettimään.
Ja korjata asia.
Päädyit luistelemaan puistossa potilaan kanssa.
Se on klassista tunteensiirtoa.
Annoit hänen houkutella sinut -
arkaan, täysin sopimattomaan tilanteeseen,
jossa hän kontrolloi sinua.
Tämä on alkeellista psykologiaa, Alex.
Hyvä juttu.
Tri Tremor, älä pilaa hienoa uraasi nätin tytön takia.
Pidä kalusi housuissasi ja alitajuntasi kurissa.
Ja muista, että meillä on tehtävämme tässä maailmassa.
Nukuitko hyvin?
- En kuullut tuloasi. - En halunnut herättää sinua.
Auttaisitko minua? Tämä on jumissa.
- Yritätkö kertoa minulle jotain? - En. Yritätkö sinä?
En.
Sano se kukkasin.
Voin ensimmäistä kertaa kuvitella elämää ilman terapiaa. Aamen.
Hyvä, että tämä on tuottanut tulosta.
Tämä on sujunut, mutta lasken kaiken meedion ansioksi.
- Emmekö jo puhuneet siitä? - Älä sure. En ole vielä parantunut.
Hyvä. Tai siis ei hyvä...
Anna anteeksi, tohtori. Olen tehnyt syntiä.
Mutta hän on hyvä mies ja pitää todella minusta.
Onko hän ukkomies?
Kyllä on, mutta...
Hänen vaimonsa ei ole terve. Tunnen syyllisyyttä.
Nainen tekee hänet onnettomaksi.
Joten järkeilen sen niin, että tuon ansaittua iloa hänen elämäänsä.
- Olet pettynyt, vai kuinka? - Olen utelias.
Voi, älä...
Et olisi, jos tuntisit hänet. Tämä on täyttä totta.
Sen tietää, kun se oikea tulee.
Tiedän siis, koska henkilö on väärä, ja se ei tunnu samalta.
Joten uskon, että Leo on se oikea.
- Leo? - Se on hänen nimensä. Leo.
Uskon, että pitäisit hänestä.
- Kas tässä. - Ei, haluan kyljyksiä.
- Kyljyksiäkö? - Kyljyksiä.
Hieno mainos! Se houkuttelee tulemaan tänne.
- Kas, se oletkin sinä! - Hei.
En tiennyt, että olet töissä täällä.
- Oliko puvusta apua? - Oli. Kaikki on mennyt hienosti.
Sinun ansiostasi laulan nyt Dellago's-ravintolassa.
Tiedän sen paikan. Mieheni pitää siitä.
Se on vain baari.
Mutta minä tapasin aivan ihanan miehen.
Sinä voisit ehkä kertoa, tuleeko...
Tai en haluakaan tietää. Rukoile puolestani.
Rukoile meidän kaikkien puolesta.
- Saanko kiinnittää lentolehtisen? - Toki. Olisin ylpeä.
Käsken Leon tulla katsomaan. Hän on hulluna sellaiseen.
- Leon? - Minun mieheni.
Nähdään taas!
Kymppi.
Minun pitää löytää vaimo... miehelleni.
Miksikäs ei?
Kiitos.
Pois tieltä... kusipää.
Arvaa mitä...
Kiinnostaako sinua söpö, keski-ikäinen mies?
Pidän nuorista. Lihakauppias ei järjestä treffejäni.
Minua kiinnostaa näyteikkunanne taiteilija. Onko hän nuori?
Ota korttini.
Tässä on vaihtorahat.
- Kunpa kävisi tuulenhenki! - Aikaisintaan syyskuussa.
Oletko alkanut ennustaa säätä?
Jumalan kasvot ovat peili.
Ette kuuntele minua. Arvasin sen!
Olette aivan oikeassa. Pyydän anteeksi.
- Anteeksi. - Ette kuuntele vieläkään!
- Leo! - Olet paikalla. Hyvä.
- Mitä teit vaimolleni? - Minulla on potilas.
Tuo kaistapää voi odottaa. Marina tyrkyttää minua muille.
Jos hän vielä tapaa sinua, hänelle voi varata huoneen sairaalasta!
- Odotahan nyt... - Pysy kaukana hänestä, onko selvä?
Sinä olet vaarallinen mies.
- Kellonne on pysähtynyt. - En halua puhua siitä!
- Missä Alex on? - Hän tapaa jonkun hullun.
Tohtorin vaimona oleminen ei kuulu rooleihini.
- Luoja, Grace, mitä oikein teen? - Mitä?
- Kosin Alexia eräänä iltana. - Ethän?
Kyllä vain. En minäkään usko sitä.
Tapasin uskomattoman naisen. Hän avasi minun silmäni.
- Niin minäkin. - Seurusteletko jonkun kanssa?
En. Se lihakaupan uusi tyttö...
Voi hyvä luoja! Marina. Hän on aivan uskomaton!
- Onko hän tosissaan? - Takuulla!
- Mitä hän sanoi sinulle? - Hän käski pysyä kotona.
Siksi peruutin yhteisen viikonloppumme. Odotin salaisia treffejä.
- Olenko minä sinusta sekopää? - Grace, se on upeaa.
- Alexin mielestä olen. - Se on hänen lempidiagnoosinsa.
- Miksi tuhlaamme aikaa miehiin? - Toiset eivät.
Voi, Chauncey... Älä kosketa minua sinne.
Rouva Lemke...
- Mikä hätänä? - Ei mikään. Halusin nähdä sinut.
- Vai niin. Tuota... - Nyt.
- Mennään työhuoneeseeni. - Hyvä on.
Aioinkin puhua sinulle aamulla. Halusin selvittää sitä eilisiltaa.
Käyttäydyin sopimattomasti. Tulit vastaanotolle pakotettuna.
Se oli ammattietiikan vastaista.
En olisi saanut lähteä työhuoneen ulkopuolelle.
Enkä olisi saanut tarjota pikaratkaisua avioliitollesi.
Näin sinut unessani tänä yönä.
Se ei ole lainkaan epätavallista. Unet ovat tärkeitä.
Voisit pitää pientä muistikirjaa sängyn vieressä -
ja kirjoittaa ne muistiin, jos pelkäät... Mitä tein?
Hymyilit.
Rouva Lemke... Marina.
En voi kieltää, ettenkö tuntisi vetoa sinuun.
Älä sure. Tiedän, mitä se on ja miten se hoidetaan.
Siihen ei ole hoitoa. Tunsit sen eilisiltana.
- Rakkaus on sallittu hyppy. - Tämä ei ole rakkautta.
Me lääkärit nimitämme tätä...
- Mietin. Tunteensiirroksi. - Et kuuntele minua.
Kuuntelen. Ja tiedän tarkalleen, miksi teet tämän.
- Tiedätkö? - Tiedän.
- Teet tämän kostaaksesi. - Minkä?
Olet vihainen miehellesi, koska hänellä on suhde.
- Että mitä? - Niin.
- Tapaileeko Leo toista naista? - Kyllä.
Anteeksi... Minä luulin, että tiesit.
Jos se olisi totta, tietäisinkin.
Kuka se nainen on?
Anteeksi, mutten voi kertoa.
En käsitä, että hän tapailee toista.
Olemme olleet aviossa kolme päivää!
Sanoit eilisiltana tehneesi virheen.
Niin, mutta se oli minun virheeni, ja korjaan sen.
Ja minä päätän, kenet mieheni nai!
Kulta, meidän pitää puhua.
Minä satuin kuulemaan eilen, kun sinä juttelit...
Olen siis turhaan etsinyt sinulle vaimoa.
Totta kai! Minulla on hyvä vaimo. Selvitetään asiat.
- Olen yksinkertainen, mutten tyhmä. - Mitä tarkoitat?
Etkö tunne "valehtelua" ja "pettämistä"?
- Uusi päivä, uusi dollari. - Palautat rahat kassaan heti.
- Mikä se kassa on? - Tiedät, että tiedän.
- Lainaa, mutta älä varasta! - Kulta...
- Mistä puhut? - Kassasta puuttuu 50 dollaria.
Tätäkö sinä etsit?
Eugene!
Mikset hanki sohvaa, lekuri?
Tarvitsen neuvoja. Muistatko, kun kerroin siitä tytöstä?
Muistan.
Hänessä on eri persoonia. Hän voi kohdella minua kuin Romeota.
Tai sitten hän pitää minua yhteiskunnan pahimpana vihollisena.
Naisten psyyke on ollut haaste aikojen alusta.
- Mikä äänensävy. Oletko katkera? - Kyllä. En.
- Nyt ei puhuta minusta. - Tämä on minun juttuni.
Ajattelen miehistä ylpeyttäni. Taidan jättää hänet.
Toisaalta minun pitäisi antaa hänelle tilaisuus -
ja kokeilla kaikkea, jopa pyytää häntä ulos.
- Eli... - Entä jos hän torjuu minut?
Eugene, kun on epävarman tehtävän edessä...
Alle kymmenen sanaa. Tämä on työaikaani.
Rakkaus on sallittu hyppy.
Aioin sanoa samaa. Käsken häntä jättämään lihakauppiaan.
- Eugene? - Mitä?
Puhuit kai kuvaannollisesti.
Ei, puhuin pomostani.
Vanha Hannah Brown Kaupungin toiselta laidalta
Ottaa maissia ja niitä pilkkoo
Aamunkoitteessa
Voi kuulla Hannahin äänen
Anna siansorkka Ja pullo olutta
Ei sillä väliä Tekee mieli pelleillä
Anna pianistille juotavaa Hän mua masentaa
Hän taitaa rytmin
Kun hän jalkojaan tömistää Heti nukahdan
Etsikää partaveitset...
Leo... Mitä sinä oikein teet täällä?
- Minun oli pakko nähdä sinut. - Niin minunkin.
- Kyse on vaimostani. - Tiedän.
Hän on hurahtanut.
- Ei, hänhän on mahtava! - Vaimoniko?
- Hän yllytti minua laulamaan. - Marinako?
- Joten, juttu on niin... - Juttu on niin...
Olet ensiluokkainen. Kukoistamme yhdessä.
Mutta vain minä voin auttaa vaimoani vaikeana aikana.
- Meidän pitää lopettaa tämä, Leo. - En voi hylätä häntä noin vain.
Ovatko naiset aina askeleen edellä? Se on vähän pelottavaa.
Joten... Haluatko sinä tämän takaisin?
- Eugene? - Pahus!
Anna anteeksi, että syytin sinua.
En tiedä, mikä minua vaivaa. Toivon, että voit antaa anteeksi.
Kyllä voin.
Minä todella pidin kukista ja näyteikkunasta.
Todella.
Eräs taidenainen kävi tänään ja ihastui myös.
Hän käski sinua soittamaan hänelle.
Minustakin sinun pitäisi. Sinulla on hieno lahja.
- Eihän ole. - Se on oikea lahja, ihan totta.
Hän on niin hyvä mies, tohtori.
Mutta taisit olla oikeassa, kuten aina.
Kunpa vaimo ei olisi niin mukava.
Mutta minä tiedän, että hän rakastaa minua. Ja minä rakastan häntä.
Katkeransuloinen suru.
Luoja, rakkaus satuttaa!
Odotahan vähän. Tarkoitatko, että Leo lopetti sen?
Ehkä heitä ei ole luotu yhteen.
- Keitä? - Leoa ja Marinaa.
- En kertonut, että nainen on Marina. - Kerroithan.
- Ei, enpä usko. - Anteeksi, minä erehdyin.
Ei, se on hänen nimensä. Minä vain...
En muista kertoneeni sinulle.
Te siis rakastatte toisianne.
- Ketkä? - Sinä ja Leo, herran tähden!
- Juku, luulen niin. - Kyllä vai ei? Stella, ota kantaa!
- Kyllä! - Hyvä! Tulihan se sieltä.
Jos hän on oikea mies sinulle, et voi päästää häntä. Vai voitko?
Sopiiko, että minä...
Mutta... hän on naimisissa.
Jahtaanko epäonnistumisen pakossa ukkomiehiä?
Se johtuu siitä, ettet voi sitoutua!
Ja se taas johtuu siitä, ettet voi luottaa.
Ajatukseni ovat vähän sekaisin.
Kuuntele minua, Stella. Olen psykiatrisi.
Sinun pitää sitoutua tähän suhteeseen, tai epäonnistut.
Ja jos epäonnistut tässä,
sinusta tulee yksinäinen, ikääntynyt vanhapiika.
Leo! Minä täällä, Stella. Minulla on asiaa sinulle.
Leo, minä en ole kodinrikkoja.
Tai ehkä olen, mutta en halua rikkoa teidän kotianne.
Pidän vaimostasi liikaa.
Mutta minä rakastan sinua.
Mutta juttu on niin,
että tri Tremor uskoo yhteiseen tulevaisuuteemme.
- Kuka? - Tri Tremor, minun terapeuttini.
Vai vaivaako sinua, että käyn terapiassa?
ALEX TREMOR, LÄÄKET. TRI PSYKIATRI
Tullaan!
Miksi? Miksi sekaannut elämääni?
- En ole koskenutkaan vaimoosi. - Elämääni!
Ensin kehotat vaimoani hankkimaan minulle tyttöystävän.
Sitten yllytät tyttöystävää suhteeseen kanssani.
Ja vaimoni saa tietää tyttöystävästäni.
Mutta tämä ei kelpaa, koska hän ei saanut valita!
Nyt hän kyttää lihakirveen kanssa. Mitä olen tehnyt sinulle?
Maailma on sekava. Valehtelisin, jos sanoisin muuta.
Mikä on ongelmana?
Herranen aika! Yritän pitää avioliittoni koossa!
Tuliko mieleesi, että vaimosi haluaa sinun lähtevän?
Tuliko mieleesi, että vaimosi on löytänyt toisen?
Vaimollani ei ole suhdetta!
- Eihän sitä tiedä. - Minä tiedän. Arvaa miksi?
Koska jos olisi, leikkaisin miehen pallit paistiveitsellä!
Pyydän anteeksi häiriötä. Mihin jäimme?
Mitä itse mietitte? Voitte luottaa minuun.
Minä koen ammatillisen romahduksen.
Minä olen tehnyt jotain anteeksiantamatonta.
Alex...
Älä katso olevasi vastuussa koko maailman kohtalosta.
Olet psykiatri, joka yrittää selviytyä sotkuisesta elämänverkosta.
Koet stressistä johtuvaa ahdistusta.
Sinäkin tunnet hänet, vai kuinka?
Siis tunnen kenet?
Lihakauppiaan vaimon!
Tullaan! Hyvänen aika!
- Hyvä, että tulit... - Tämä loppuu nyt tähän.
Praktiikkani on kaaoksessa, koska sinä olet psykiatrin painajainen.
Et ymmärrä. Olen selvittänyt sen jutun, minun pitää selittää.
Muutat järjestyksen kaaokseksi, joka ylittää kaaoksen!
Miksikö? Koska sinä tartutat muita.
Kaikki, joita kosketat, sekoavat.
Sinä tässä hyppelet ympäriinsä kuin hullu valkohäntäjänis.
- Alex Tremor, rakastat minua. - Ei!
- Älä taistele enää vastaan. - Älä...
Se on kohtalomme. Miksi olet niin itsepäinen?
Olen vain lääkäri. Olen halunnut 6-vuotiaasta auttaa ihmisiä.
Niin minäkin.
- Se ei ole sama. - Onhan.
Me molemmat autamme omalla tavallamme.
Mutta emme voi nähdä selvästi omia tunteitamme.
Marina, minä pyydän...
Älä kerro enempää satuja. Etkö tajua, miten vaarallinen olet?
Onko oman sydämen kuunteleminen muka vaarallista?
Tiedätkö mitä? Minä toivon tartuttavani.
Elämä ei ole sinun kirjojasi ja teorioitasi.
Elämä on elämää. Se on sotkuista, mutkikasta ja vaatii sisua!
Sitä et löydä kirjoista!
Vaikka et itse ymmärrä sitä, sen ei tarvitse olla hullua!
Ei ihme, että kaikki ovat hukassa. Täällä ei voi haistaa vuorovettä.
Taas puhut vuorovesistä.
Etkö voi selvittää ongelmaa sotkematta siihen voodoota?
Tiedätkö mitä? Sinä häivyt, nyt heti.
Pois tieltä, kusipää!
Älä välitä hänestä.
Kulta, mitä sinä oikein teet?
Lähden pois.
- Mihin sinä aiot mennä? - Kotiin.
Pyydän anteeksi kaikkea sotkua.
Minä todella uskoin, että kuulumme yhteen.
Niin minäkin uskoin.
Olet ollut kultainen minua kohtaan.
Halusin vain niin kovasti löytää rakastetun -
ja minua rakastavan,
että taisin hypätä veneeseen miettimättä asiaa.
Minäkin halusin, että käy niin.
- Gracie, taivas putoaa. - Kello on kaksi yöllä. Mene kotiin.
- Minun pitää puhua. - Meidän pitääkin puhua.
Mutta sinä tarvitset nyt unta.
Niin. Voinko jäädä tänne yöksi? En haluaisi olla yksin.
- Minulle ei nyt oikein sovi. - Mitä? Miten niin?
Minulla on seuraa.
Vai niin? Tuota, Gracie...
Se on hienoa.
- Et ajattele noin... - Onko kaikki hyvin, Gracie?
- Robyn on sinun luonasi. - Tiedän sen.
Urani on säröillä, ja paras ystäväni makaa tyttöystäväni kanssa.
- Eikö rakkaus olekin upeaa? - Tuo ei kelpaa, Grace.
Olemme onnellisia.
Älä tuhoa sitä.
Eli...
Minä ostin tuon yöpaidan.
- Soita minulle huomenna. - Ja minulle.
Poissa on romanssi Niin ihana
Sitä korjata ei koskaan voi
Sinä kuljet omaa tietäsi Ja minä omaani
Nyt unelmamme rakkaudesta On päättynyt
Mitä tekisin
Kun olet kaukana
Ja olen allapäin
Mitä tekisin
Kun mietin
Kuka sua suutelee
Mitä tekisin
Kun on pelkkä valokuva
Jolle huolistani kertoa
Kun yksin olen
Susta vain unelmoin
Unelmat eivät toteudu Mitä tekisin
Kun yksin olen
Susta vain unelmoin
Unelmat eivät toteudu
Mitä tekisin
Marina?
Isoäiti D'Arbo.
On ilo saada tavata teidät.
Olen aina halunnut Marinalle lääkärin. Hän on tähystämässä.
En ole koskaan lukenut Platonia.
Maailma on yksinäinen ilman halkeamaa.
Olen aina epäillyt mysteerejä enkä osaa luottaa,
mutta uskon sinuun ja rakastan sinua.