Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mi smo… u ratu.
Ratu za javno zdravlje, naravno.
Ne borimo se protiv vojske ni druge države,
ali neprijatelj je ovdje, nevidljiv i neuhvatljiv, i napreduje.
Zbog toga se moramo svi mobilizirati.
U ratu smo.
Pozivam na sve
u političkim, gospodarskim, društvenim i neprofitnim sferama,
sve francuske građane
da se pridruže duhu nacionalnog jedinstva
koji je našoj zemlji omogućio da nadvlada brojne prethodne krize.
U ratu smo.
U ratu smo, ali nema vojnika. Nije mi jasno.
Svi plješću, ali ulice su prazne.
KARANTENA SOLIDARNOST
Isprva mi je bilo čudno.
A onda mi je sestra rekla da izdaleka plješćemo bolnicama.
Da će se, razbolimo li se, pobrinuti za nas.
Mama, pa, nije ovdje.
Naljutila se, ali vratit će se. Obećala mi je.
Ljuta je na tatu jer misli da glumi sveznalicu.
Ne razumijem.
Super je znati sve, zar ne?
Ali tata mi je rekao: „Basile, ni ne pokušavaj razumjeti žene.“
Ovo su histerohondri. Strašno je koliko se boje.
Tata ih ne voli, kao ni ja.
Osim… njihove kćeri.
Po očima se vidi da je prelijepa ispod maske.
Znao sam proći pored, a ni ne pogledati je.
Sad je mogu vidjeti, a ne vidim je. Život je zeznut.
Ne znam tko je to.
Ni tko je ovo.
Ovo dvoje pobjegli su na selo.
Poput kukavica, tata kaže.
Ne znam tko je ovo.
Znam tko je ovo.
Biolog iz medicinskog laboratorija.
Tata kaže da si sad može priuštiti zlatne loptice.
Ja ne bih imao zlatne loptice.
Sigurno boli kad ih nosite u gaćama, zar ne?
Vlasnica restorana u prizemlju.
Jadna, morala ga je zatvoriti.
Tata se nada da će propasti ili umrijeti.
Jeftino bi kupio lokal i otvorio još jednu trgovinu e-cigaretama.
Ima ih gomilu.
Otkrit ću vam tajnu.
Tata ne plješće bolnicama. Plješće COVID-u.
Kaže da ubija samo starce, koji nas puno koštaju, a ništa ne rade.
Tata se ne boji, kao ni ja.
Plješćemo najjače u zgradi zato što smo vlasnici stana.
Svi su ostali podstanari.
Tata kaže da se podstanari
stalno žale i da su svi lijeni. Ima pravo.
Bravo!
Polako.
Idemo se presvući. Oprat ću rublje.
Martine, nećemo se presvlačiti. Balkon je naš.
Virus se širi zrakom.
Stvarno? Tko ti je to rekao?
Obiteljski liječnik, koji se zarazio.
Jasno, u kontaktu je s pacijentima.
Neću preboljeti umre li liječnik.
Možda se oporavi.
Smrtnost je samo jedan posto.
Tako to hladno kažeš.
Istina je.
Trebali smo otići tvojim roditeljima.
Nema ni vlakova ni letova.
Tvoji su roditelji na dva sata vožnje.
Da ih ubijemo?
A moji mogu umrijeti?
Ne boluju od astme.
Tvoji roditelji nemaju astmu.
Nemaju ni tvoji.
Ne, Basile!
Odvratno!
Ne!
Sranje. Pas je lud. Mora ići van.
Ne, ne više.
Zar će pas stalno biti zatvoren?
Sam je kriv. Sve njuška.
Normalno kad je pas.
Životinje se ne mogu zaraziti.
Ne? Pogledaj ovo.
Sutra će objaviti. Prvi potvrđen slučaj prijenosa mačkama.
Uzrujavaš me.
Pandemija je, Claire.
Mama?
-Ne želim umrijeti od COVID-a. -Nećeš umrijeti.
Nitko ovdje neće umrijeti. Tata preuveličava.
Nije istina.
Počinje s prehladicom, a onda se širi na pluća
i više ne možeš disati.
-Počinješ… -Martine, prestani!
Diši, diši.
Martine, pridržavamo se epidemioloških mjera.
Radimo sve što trebamo.
Ali kad smo u stanu…
Opusti se.
Što? Nikog ne očekujemo.
-Idem pogledati. -Ne!
Ne, čekaj!
Nemoj otvarati.
COVID je!
G. i gđo Becquart?
Diego, suprug nadstojnice Paole.
Zdravo, Diego.
Ispričavam se.
-Stao sam u ocat. -U redu je.
Ne!
-36,6. -Martine!
-Bolestan si. -Da?
Daj mi to.
Amazon? Za onu budalu gore.
Da. Tony Boghassian?
Zašto ti dostavljaš poštu, Diego?
Gdje ti je žena?
-U bolnici. -Odmakni se!
Martine, polako.
Postoji i puno drugih bolesti.
Da, imaš pravo.
Od čega boluje?
-Od COVID-a. -Smjesta se odmakni!
Dobro sam, nisam bolestan.
Asimptomatičan si.
Ne, katolik sam. Ali nije sve u vjeri.
Ne, „asimptomatičan“ znači da nemaš vidljivih znakova bolesti.
Znam, šalim se.
Baš smiješno. Hvala, bok.
Stani. Sad je bilo dosta.
Rizičan je, ali ne znači da je zaražen.
U hodnicima
moraš stalno nositi masku.
Rasprodane su.
Testiraj se. Imaš bliski kontakt.
Labos je dolje.
Cijelu zgradu treba testirati.
I svima podijeliti maske da budemo sigurni.
-Sjetit ćeš se? -Da…
U međuvremenu, stavi ovu.
Hvala.
Trošimo svoje zalihe?
Potrebnija mu je.
Važno je ostati živ, a još važnije biti human.
Basile!
-Molim? -Idem prošetati psa.
Diego.
Nova žena, koja nikad ne plješće. Poznaješ li je?
Ne.
Možda je Sandrine dopustila frendici da se useli.
Ili, još gore, skvoterica.
Ne poštuje epidemiološke mjere. Izbjegava nas. Sumnjivo.
Pripazi na nju…
Dosta. Daj mi opet djecu.
Dvije sekunde.
I ti si se naljutila.
Naravno! Rekao si mi „kujo glupa“ pred djecom!
Klinci ne idu u školu. Stalno su kod kuće.
Dosta s ludilom.
Shvaćaš li kako si nepristojan?
Kakav si primjer djeci? Nećeš me ponižavati.
Gdje je onaj tip u kojeg sam se zaljubila?
Ovdje je, ljubavi.
Kod kuće, čeka te.
Samo reci
i dolazim. Uskočit ću u auto i zagrliti te.
Tata?
Daj mi telefon. Hajde.
-Daj Victoire. -Čekaj.
Dron!
Što? Još jedna beskorisna spravica?
Imate dron?
Da, oprosti što se ne dosađuju.
Ne ovako, Tony. Gore nisi mogao učiniti.
-Tata! -Pusti!
Victoire!
Samo mu ga daj.
Zašto ti je sad to tako bitno?
Uvijek si na njegovoj strani. Užas!
Nije istina.
Victoire!
Pazi kako razgovaraš sa mnom!
Još uvijek sam ti otac!
Vidiš kako je lako „samo“ paziti na klince?
Isa, moraš se vratiti kući. Potpuni je kaos.
Domaća zadaća, hrana, moji zaposlenici bez posla.
Stan je odvratan.
Nema nadstojnice. Tko zna što radi ta kuja!
Ja sam Diego, Paolin suprug.
Nadstojnice.
Da, znam.
Tony, ovdje si?
Da promijenimo temu… Znala si da je nadstojnica udana?
Da, znala sam.
Zdravo, Diego.
Zdravo, Isabelle.
Ispričavam se zbog muža. Zna biti osoran.
Ali bezopasan je.
Da…
Malo zafrkancije između imigranata, zar ne?
Ja sam Francuz.
Kako je Paola? Nadam se da nije bolesna?
Malo jest. Kašlje, ali bit će dobro.
-Znači, ima COVID. -Da.
Žao mi je zbog tvoje žene.
Hvala.
Zasad ništa od čišćenja.
Isa, odluči se. Reci mi, jer ovo nikamo ne vodi.
Imaš pravo.
Nazvat ću te.
Basile! Ne!
Dron je za dvorište!
Samo isprobavam.
-Daj da ja probam. -Ne.
-Basile. -Ne.
Samo na tren.
Ne, prestani!
Eto ga!
-Što sam rekao? -Ne!
-Da!
Moj dron! Tata!
E, da!
To je igračka za van.
Slušaj kad ti se kaže nešto.
Ne plači. Nema koristi od toga.
-Basile, naručit ću ti drugi. -Dosta mi je ovoga!
Uđi.
Želio bih… da počistiš ovdje.
Ne.
Da.
-Ne. -Da.
Ne mogu.
Mehaničar sam, a ne čistačica.
Deset eura na sat.
Na crno.
Mojoj ženi plaćate 15.
Rekao si da si mehaničar. Dakle?
Ne, ne mogu. Pošta, kante za smeće,
previše je toga.
Pušiš li?
-Malo. -Gledaj.
Veliki crveni terenac u dvorištu je moj.
Treba ga oprati. Evo dara.
Vrijedi 300 eura.
Hvala.
Baš me briga.
Divota. Maria Callas je opet počela.
Možeš joj reći da začepi?
Dobro?
Pusti da živimo svoje živote…
Pandemijo, pandemijo
Nisi mi frendica
Stavimo to ovamo.
Čekaj.
Dušo.
Pandemijo, pandemijo
Pusti me da živim
Da živim kao prije
Prije ovog sna o zatvaranju
-Ljubavi. -Da?
Krećem s prijenosom.
Skoro sam gotova.
Pusti nas živjeti, disati
Postojati, voljeti
Baš mi se sviđa.
Stvarno je prelijepa…
Ljubavi!
Jako dobro.
Sjajno, ali možeš li se…
-malo pomaknuti? -Da.
Da mogu početi prijenos.
-Pustit ću te da radiš. -Da.
Da odem onamo?
-U redu je. -Znam.
Eto, da vidim. Jesi li u kadru?
Eto.
Oprosti, samo štitim našu privatnost.
-Znam, dušo. -Samo tren.
Pusti nas živjeti, disati
Postojati, voljeti
-Eto. -Oprosti.
-Tako. -Idemo.
Nevjerojatno. Kamera te baš voli.
-Da? -U kadru si.
Da se pomaknem?
-Da. -Ovdje?
-Još… -Ovdje?
Hajde.
Još malo i bit ću vani.
Da! Super, odlična ideja.
Idem onda. Dobro.
Eto ga. U redu.
Praktički sam na balkonu.
Hladno ti je?
-Hvala. -Nema na čemu. Volim te.
I ja tebe, dragi.
-Sretno s predavanjem. -Da.
Hej, FitCure! To sam ja.
Danas… Sad smo na 2035. Pričekat ćemo da još malo naraste.
Danas radimo trbušnjake i guzu!
Prvo ćemo se zagrijati. Idemo.
Imam dva…
Dva paketa…
Boca od 1,5 l. To je 12 1,5-litarskih boca.
Dakle, 12 puta jedan i pol…
to je…
šesnaest.
Osamnaest!
Hvala!
Moja susjeda.
MEDICINSKI LABORATORIJ ZA TESTIRANJA GABRIEL
Izgleda da SARS-CoV-2 modificira i mijenja
fosforilaciju proteinskog enzima kinaze štakora
da bi održao staničnu transmisiju…
Točka.
Prvo ispitivanje cjepiva na glodavcima je…
nejasnih rezultata.
Sranje.
Sranje i sranje.
Glodavac C primio je dozu cjepiva
i preživio…
vrlo kratko.
Sranje.
-Što je? -Zatvoreni ste?
Ne, zašto?
-Nema osoblja. -Uzeli su slobodno!
Boje se.
S obzirom na štakore, ne čudim se.
-Istražujem. -Otrov za štakore?
Cjepivo, Louise!
Što svi danas istražuju?
Pa to je divno!
Zajedno analiza urina i istraživanje cjepiva.
Čestitam.
Radio sam u Pasteuru.
Dobili ste otkaz?
Dao sam ga.
Što je s mojim urinom?
Ovaj mjesec neću imati vremena.
Sačuvajte mi malo otrova za štakore za moj podrum.
Ali bez žurbe.
Da, da, mala Lili.
Vrijeme je za šetnju.
Doktore, bacit ću vam ja to.
Radije ću sam.
Doktore, stanari bi trebali maske.
Nemam ih! Nestašica!
-I da se svi testiraju. -Testiraju!
Svi se žele testirati. Zašto?
Moja supruga ima COVID.
Možda ga imam i ja.
Ljudi se boje.
-Gdje ti je žena? -U bolnici.
Prošla su dva tjedna.
Rekli su da zovem dobijem li vrućicu.
Prekasno. Već je imaš.
Pogrešan kontejner?
Ne. Organski otpad. U redu je.
Da, da, Lili.
Idemo u našu šetnjicu.
Eto ga.
Što je to?
Zamorac obitelji Dubreuil.
Pobjegli su na selo.
U panici su zaboravili Lili.
Predivno!
-Baš je slatka. -Diego!
Diego…
Izvanredna situacija. Moram testirati cjepivo protiv COVID-a.
A nemam na kome!
Zamorac…
Dar s neba!
Ne, ne. Ne mogu to dopustiti.
Kad sam je ostavio u bolnici, obećao sam Paoli
da ću se brinuti za zamorca.
Diego.
Tko ti je draži, supruga ili zamorac?
Supruga!
Nemam takav dojam.
Istina je.
Što ako Lili umre?
Zamorci su glodavci.
-Otporna su to stvorenja. -Doista?
-Otporna? -Jako! Diego, ne gubi vrijeme.
Na pragu sam rješenja.
Znanost se uzda u mene.
Pronađem li lijek,
pobrinut ću se za tvoju ženu.
Paola… vratit će se u casu!
Dobro.
Lili…
Doktore! A testiranje stanara?
Neka siđu sutra u 9 h.
Sutra u 9 h.
U 9 h.
Moj bar.
Kako si, Raoule dragi?
Poire '84. Sjećaš se?
Nije loše.
Što je ovo?
Požurimo se. Možda neće biti dovoljno testova za sve.
Miči to, prijatelju.
Navući ćeš nam miševe i žohare.
Oprosti, čudna su vremena. Ne približavaj se.
Dvoje idiota u Kini pojedu pingvina,
i sad je naše stubište tvoja smočnica?
-Ljuskavca, tata. -Koga briga?
Ovo je zajednički prostor, g. Podstanaru.
Da, da…
Smiješan tip…
Claire, spremna?
Požuri se i uzmi čiste maske.
Kutija je prazna, tata.
Zahvaljujući mami!
Pogledaj u ladici.
Jesam, prazna je.
-Oprezno… -Hvala.
Svi se ubacuju ispred nas.
Ne smijemo se svi spuštati istovremeno. Znate da je pandemija?
Znamo. I mi gledamo vijesti po cijele dane.
Metar udaljenosti!
Smrdi po octu. Neizdrživo.
To je miris dezinficijensa.
Claire? Louna? Idemo?
-Pazite. -Makni se da se možemo spustiti.
Da, svakako.
I mi idemo.
Ne, kažem vam.
Preblizu smo. Opasno je i za vas i za mene.
Gledaj, moja je žena…
-Čestitam. -Hvala.
Ima prioritet za testiranje.
-Tako je. -Da.
Izvolite.
Prođite slijeva.
Dobro parkiranje.
Claire, idem dolje!
Snimi fotku, duže će trajati.
Grupirajte se po obiteljima.
I ostavite dosta prostora.
LABORATORIJ
Znate da je virus jako zarazan.
Dajte nam maske.
-WHO kaže da su beskorisne. -Zašto ih Azijci nose?
Ne znam.
Virus je mutirao, zar ne?
Nismo sigurni.
Ne znamo.
Ništa ne znate. Zašto smo ovdje?
Pristojno se ponašaj.
Znanstvenik je.
Ne testira samo stolice i urin.
Zar ne, doktore?
-Nadstojnica je pozitivna. -O, da.
Sve ću vas testirati.
-Ne mogu vjerovati. -Paola ima COVID?
Sranje! Uručila mi je poštu.
Ostaje li virus na površinama?
Ne bi trebao. Ne znamo.
Ništa ne zna.
Diego se treba izolirati.
Slušajte…
Ne zna.
Kako je Paola?
Dobro, ali ne mogu je posjetiti.
Ne brini se. Paola je snažna, ozdravit će.
Ne znamo to. Baš je jučer
umro jedan zdrav 33-godišnjak.
Baš kao vi!
-Zašto to govorite? -Zato što to znamo.
Kako znamo jesmo li bolesni?
Osjećaš u sebi.
Ne brinite se ako nemate simptome.
Teškoće s disanjem,
osjećaj pritiska,
suhi kašalj,
umor, groznica, gubitak okusa i mirisa.
Proljev.
Nemaš proljev.
Boli me trbuh. Ne osjećam mirise.
-Ni nema ikakvog mirisa. -Ne osjećam da nema mirisa.
Da barem nema okusa,
s obzirom na to kako tata kuha.
Odvratno.
Sve će ionako završiti za dva tjedna.
Vratit ću se na posao,
daleko od vaših uspaničenih lica.
Nitko nije uspaničen. Ne budi bezobrazan.
Sulude ovce u društvu znanstvenika koji ništa ne zna.
Ne znamo ni postoji li to.
Samo malo.
Ako se želim zaraziti, to je moja stvar.
I zaraziti cijelu zgradu?
Ma daj, smijemo piti i pušiti.
I to ubija.
To nije zarazno kao korona.
Koja Rona?
Da, ženski utjecaj. Nije ni čudo da je takav kaos.
Ti baš znaš razgovarati sa ženama.
Hvala, imaš pravo. Baš sam dobar.
Požurite se i nađite cjepivo da mogu otvoriti.
Imate pravo, Louise. Idemo se testirati.
Dok čavrljamo, znanost stoji. Diego!
Pravi pakao.
RT-PCR test.
Dugi štapić. Nije zabavno.
Druga nosnica.
Nakon mučenja, idemo u moj bar?
Nisi nas čula vani.
Posao je posao.
Rano je za piće.
A i ne radiš.
Mogu vas poslužiti u dvorištu.
Nije dopušteno zaobilaziti zakon.
Hvala, gđo Dosadna. Prava solidarnost.
Baš boli.
-Tko je sljedeći? -Hvala!
Neću testirati djecu, ne moraju čekati.
-Možemo se Basile i ja igrati vani? -Svakako.
Kul.
Ne ti. Moj pas.
Baš neugodno!
-Basile! -Prestani!
Briši!
Tata!
Tražila si to.
-Imate koju masku viška? -Nemam.
Laboratorij u SAD-u testira cjepivo.
-U trećoj su fazi. -Znam za to.
Ali ne znamo što se zbiva.
Puno je dezinformacija.
Medijsko vrijeme nije znanstveno vrijeme.
Spremni?
-Dugo je. -Opustite se. Zabacite glavu.
-Polako. -Samo polako.
Bit ću oprezan.
Polako…
Ovo je bilo duboko!
-U kojoj ste fazi? -Napredujem.
-Možete čuvati tajnu? -Naravno.
Spriječio sam patogeni nukleokapsidni protein
da cilja jezgru.
Nemoguće!
-Čak i citoplazmu. -Čak i citoplazmu?
-Kakav uspjeh! -Ovo ostaje među nama.
Morat ćete jednom podijeliti svoje rezultate.
Moj časopis, Znanost i istraživanja…
Ne mičite se!
-Preduboko je. -Dišite.
Dišite.
Polako! Budite mirni!
Cjepivo mi je prioritet.
Razumijem.
Javite mi. Možda bih čak objavio
posebno izdanje s vama na naslovnici.
Razmislit ću.
Koliko ćemo čekati rezultate?
Oko 48 sati, najviše tjedan dana.
Nadam se da će završiti prije poroda.
Sumnjam. Ako ne rodiš za dvije godine.
Zaključani dvije godine?
Ne slušaj ga. Samo uzrujava ljude.
Raspršite se!
Koji vrag?
Jeste li poludjeli?
Ne mogu svi odjednom na stepenice.
Idemo obitelj po obitelj.
Kat po kat.
Treći kat, naprijed.
Kad ja idem?
Imam stan na drugom i trećem katu. Da idem dvaput?
Ovo je glupo. Živimo u istoj zgradi, a ne znamo si ni imena.
Takav je Pariz.
Dakle? Tko je tko?
Ja sam Agathe.
Pjevačica?
-Znaš moje pjesme? -Napamet.
CIjela ih zgrada sluša po cijele dane.
Lijepo. Bila sam na Voiceu 2016. godine.
Ali nitko ti se nije okrenuo.
Suci su okrenuli leđa, ali publika me vidjela.
Prije zatvaranja davala sam autograme.
Možemo ići gore ili moramo slušati nepoznatu zvijezdu?
Hej, budi pristojan.
Ovo je moj dom. Reći ću što želim.
Ovaj tip…
Držite udaljenost, kvragu!
Najradije bih te odalamio.
Nećete se valjda tući. Glupost.
Budite pametniji.
Kao djeca u školi!
On je počeo.
Eto vidiš.
Dobro.
Nije važno. Predstavi se.
Ja sam Samuel, osobni trener.
Nitko te nije pitao za posao.
Samo ime i kat.
Možeš li jednom reći i nešto pristojno?
Samo želim otići gore.
Kao i svi.
Ja ne.
Živim u prizemlju.
U stanu nadstojnice, zajedno s Paolom,
koja će se uskoro vratiti.
Ja sam Claire.
Odvjetnica sam.
Moj suprug Martin znanstveni je ilustrator.
Imamo kći Lounu.
-Na prvom katu zdesna. -Ondje.
Divota.
I…
Jedini vlasnik među podstanarima.
Eto ga. Nije bilo teško.
Da, ovo je…
Trebao nam je virus da se upoznamo.
Nema nove djevojke. I njoj bi trebalo pročačkati nos.
Iz sjeverne Afrike. Djeluje sumnjivo.
Još je i rasist.
Ne, doseljenik sam iz Belgije.
Kako to misliš „i“?
-Što još? -Agresivan si.
Možeš parkirati svoj auto vani?
Uopće nije moj.
Ovaj s naljepnicom „Ponosno proizveden u Belgiji“ nije tvoj?
Unajmljen je.
Isplati se zbog poreza.
Dobro, možeš svoj unajmljeni auto i porezne olakšice parkirati vani?
Da se djeca imaju gdje igrati?
I željela bih predložiti
permakulturni povrtnjak.
Ukradu mi auto, ali dobijem češnjak i mrkve? Ne, hvala.
Drugi put.
Vidimo se, maleni.
-Idemo, dušo. -Ne preblizu.
-Oprezno. -Dobro.
Kakva šteta! Belgijci su obično ljubazni.
A mi dobijemo kretena.
Nije sve za tebe! Čekaj!
Pandemijo
Nisi mi frendica
Pandemijo
Odlazi daleko odavde
Pandemijo, pandemijo
Pusti nas da živimo
„Izaziva kašalj“, Raoule.
Pet slova.
COVID.
Pandemijo, pandemijo
Pusti da ostvarimo svoje želje
O kojima smo sanjali
Prije zatvaranja
Nosi se, odlazi ! Gubi se, bježi, kamo ?
A sada, mala Lili…
Imam dobre vijesti
i loše vijesti za tebe.
Pandemijo, pandemijo
Ne uzimaj mi prijatelje
Pusti nas živjeti, disati
Postojati, voljeti
Pandemijo, pandemijo
Vrijeme ti istječe
Trebaš se bojati
Da, bojati!
Pandemijo, pandemijo
Bojiš se sjajnih liječnika
Koji rade bez predaha
Da nam vrate našu sreću
Pandemijo, pandemijo
Uskoro ćeš završiti
Reći ću ti nešto Na kraju, uvijek pobjeđuje…
Život
Rez!
-Naježila sam se! -I ja.
Baš dobro.
Baš slatko.
Sve funkcionira.
Ali tko je Pam Dimmick?
Pandemija!
Pandemija?
Kao COVID?
A ja sam se pitao zašto nisi frendica s Pam Dimmick?
-Baš sam glup. -Ljubavi moja.
Zavarao me tvoj izgovor na početku.
-„Pandemija…“. Artikuliraj. -U redu.
Nisam pjevač, ali razumiješ me.
Objavit ćeš na Instagramu?
Nećeš na svojemu?
Hoću, ali ti imaš više pratitelja.
Da, 20 000 više.
Što više pogleda imam, to su bolji izgledi da me primijete.
Da. Ali…
Nisam siguran. Ipak sam osobni trener.
Možda…
Moji pratitelji ne bi razumjeli.
Razumjeli što?
Kako da objasnim?
Dušo,
tim sam ženama njihov tip iz snova.
Treniram ih svaki dan.
Dajem im poticaj, stimuliram ih. Takav sam tip.
Objavljivanjem ovakvog videa
izdao bih ih.
Izdao? Znaju da si s nekim.
Pa, ništa im nisam rekao.
To je platforma za upoznavanje?
Molim? Čuješ li se? Stvar je u marketingu, Agathe.
A ja se skrivam. Baš sam glupa.
To mi je posao.
Onda ga radi negdje drugdje.
Dosta mi je tvojih obožavateljica mlitavih guzica.
Jasno?
Kakve su upute?
„Podcrtajte glagol crvenom, složeni subjekt plavom,
prepišite sve rečenice bez pridjeva.
Napomena: Možda nema složenog subjekta.“
Dobro. To je jasno, zar ne?
Što je složeni subjekt?
Basile, već sam ti objasnio.
Slušaj što ti se govori.
Što je složeni subjekt?
Imaš složenost i imaš subjekt.
Pojedinačno i zajedničko.
Ne izmišljam.
„Napomena: Možda nema složenog subjekta…“
Što to znači?
Imaš jednog… a onda i druge.
Tvore cjelinu.
Što je?
Jednina, množina?
Tako je. Jednina i množina. Shvatio si.
Ali zašto je Kimamila složeni subjekt? Sam je.
Kakvo klimanje?
Kimamila. Ovdje.
Ne sjećam se što je to.
Stvarno, bilo je to davno.
Idem učiti kod Milana.
A, da. Učiš za ispite s dečkom.
-Reci mi još neki vic. -Kunem se!
Tata, zašto si u gaćama?
Nisam u gaćama.
Treniram, a tvoj brat me zamolio da mu pomognem sa školom.
Pa mu pomažem.
Suludo, sve su mi trgovine zatvorene,
a nemam vremena za trening.
Vraćam se poslijepodne.
Ne!
Ostaješ ovdje. Ne smiješ van, Victoire!
Smijem! Imam 16 godina!
Nisam ugrožena. Kradu mi mladost.
-Ne. -Baš me briga, idem.
Victoire, ne smiješ van! Smjesta pomogni bratu!
-Samo sanjaj! -Što je složeni subjekt?
-Molim? -Tata ne zna.
Znam, sve znam.
Samo želim provjeriti.
Obojica ste opaljeni.
Pomogni bratu ili ću ja tebe opaliti.
Skloni to.
To je subjekt.
Da, ali…
u knjizi piše složeni, a zapravo je jedan.
To mi nije jasno.
Ne, to je sintaksa.
„Složeni subjekt“ za subjekt
i „složeni glagol“ za glagol.
-Tako sam i ja rekao. -Nisi, tata.
Jesam. To je sintaksa.
Moraš nešto i sam riješiti.
Tata, pusti me van. Molim te.
Victoire, idi u svoju sobu
i pričaj s dečkom preko Zooma ili kako hoćeš.
Ali ostaješ ovdje.
Divota, FML!
Ako me dečko ostavi, ti ćeš biti kriv!
Bilo bi to sjajno.
Ne trpim ga.
Budala.
-Gdje smo bili? -Što znači FML?
„Jebeš ovaj život“, valjda.
Dobro…
Pokušaj sam, a ja sam ovdje.
Ako imaš problema, samo me pitaj.
Bok, Basile. Zaboravio si na naš Google Meet?
Naravno da nisam.
-To ti je učiteljica? -Da.
Dobar dan, gđo Santos.
Dobar dan, gospodine.
Zdravo. Oprostite.
Mali mi se izgubio s ovom “klima milom“.
Razumijem bit.
Čujete li me?
Čujem vas, a i vidim vas.
Imamo videokonferenciju, svi vas mogu vidjeti.
Želim vam svima uspješan dan na nastavi.
Hvala, gospodine.
Počnimo.
Složene…
Vrijeme je za tuš.
Dobro! Uživajte pod tušem, g. Boghassiane.
Podsjetila bih vas…
Djeco, dosta.
Složeni subjekt…
Basile!
Ne smijemo zaboraviti da određuje slaganje
sa složenim glagolom…
Dvadeset i četiri !
-Sedam puta četiri -28
-Osam puta četiri ? -32 !
-Devet puta četiri ? -36 !
Dvanaest puta četiri ?
Idemo s pet.
-Jedan puta pet ? -Pet !
-Dva puta pet ? -Deset !
-Tri puta pet ? -Petnaest !
-Četiri puta pet ? -Dvadeset !
-Pet puta pet ? -25 !
-Šest puta pet ? -Trideset !
-Sedam puta pet ? -35 !
-Osam puta pet ? -40 !
-Devet puta pet ? -Četrdeset i pet !
-Deset puta pet ? -Pedeset !
Da! Tako je!
A sada, molim sve prisutne
da ustanu za množenje sa šest.
-Jedan puta šest? -Depra!
-Dva puta šest? -Ne, daj.
-Tri puta šest. -Nešto drugo.
Idemo radije… nešto kao rap!
Rap? Dobro.
-Jedan puta šest ! -Šest !
-Dva puta šest ! -12 !
-Tri puta šest -Osamnaest
Tata izgleda kao da će odvesti Basilea u šetnju po Mjesecu.
Sve u redu?
Dobro si?
-Tata! -Martine!
Čujemo li se, Apollo 13?
Četiri puta šest ?
Dvadeset i četiri !
-Pet puta šest ? -Trideset !
-Martine! -Tata!
Martine!
Hvala.
Glupo je umrijeti od COVID-a a da se nisi zarazio.
Dobro.
Basile! Dođi.
Sranje…
Sranje.
Ugodan odmor.
Vodim psa u šetnju.
-Diego. -Da?
Trebao bi čistiti zgradu, a ne auto.
Da, ali…
Odavde mogu držati na oku novu stanarku.
I?
Samo tren.
Zove se Leila Eleli.
Vratila se kući u zoru.
Skrivena kapuljačom i maskom.
Otad je nema.
Zarazit će cijelu zgradu.
Izvoli.
Pokušaj joj potajice izmjeriti temperaturu.
Mogu probati.
Trebao bi mjeriti temperaturu svima koji ulaze.
Nitko u zgradi ne smije imati više od 37,5 stupnjeva.
U redu.
Granica je 37,5.
Polako!
Nemoj sve njuškati!
Hajde.
Dobar dečko.
Smirite se.
-Ne vidim. Tko ste? -Policija! Idete na more?
-Vodim psa u šetnju. -Što?
-Šećem psa! -Kojeg psa?
On je… Sranje.
Sranje, moj pas. Basile?
Nestao je.
Osobnu i propusnicu.
Svakako, evo ih.
Zbog rukavica nisam osjetio da mi je ispao povodac.
-Sigurno se vratio kući. -Tko?
Moj pas, Basile.
Ne vidim vam lice. Skinite masku. Zamaglila se.
Bilo bi to samoubojstvo.
Dobro, dobit ćete kaznu.
Ludi ste!
Kazna za vrijeđanje policije je 7500 eura.
Ne uznemiravajte me, još se više magli!
Metar smo daleko od vas. Možete je skinuti.
Ne mogu skinuti masku usred pandemije!
Dobro, sad ću.
Je li sada bolje?
Gospodine, skinite masku.
Sad vas vidim.
Sigurno i vi mene vidite.
Ne, nemojte. Skinut ću je.
Ali prvo…
Elektrošoker!
-Ni makac! -Hajde!
-To je termometar! -Tiho!
Mirno. Ne želim vas ozlijediti.
Polako, Basile.
Jadan psić.
Tko ti je to stavio?
Imamo 20 670 pratitelja. Idemo dalje.
Nakon 2 km trčanja,
vrijeme je za opaki trening nogu. Što je to?
Lateralni čučnjevi!
Spremni? Ja jesam. Idemo.
Krećemo s desnom nogom. Na položaj.
Sam!
Opustite se.
-Sam! -Da?
Rizik izravnog prijenosa!
Jesu li stigli rezultati?
Nisu još! Uživo sam.
S onim mlitavim guzicama!
Nemamo komorača. Tako si ga želim!
Uživo sam!
Čula sam. Možeš li ga otići kupiti?
Oprostite. Trudna susjeda.
Pomažem joj za vrijeme karantene.
Što je i normalno!
Odmah dolazim!
Druga noga, prije nego što se bacimo na komorač.
Pet, šest, sedam…
Evo!
Požuri se! Ja ne mogu ići! Šteta što si napumpao susjedu.
Pratim tvoj prijenos!
Budalo!
Kretenu!
Seronja, idiot…
To bi bilo to, djevojke.
Bile ste divne, ponosan sam.
To su moje FitCure!
Vidimo se sutra! Čuvajte se! Bok!
Osam tisuća!
Jebeni komorač!
-Ne mogu ići, iskoristio sam propusnicu! -Što?
Ne, idem.
Hej, mali.
-Da? -Posudiš mi psa?
Iskoristio sam propusnicu. Pustit će me ako imam psa.
Nije moj.
Nema veze, vratit ću ga.
Ne mogu.
Cura mi neće dati.
-Cura? -Da, moja cura.
I ti imaš curu. Znam kako je to.
Moja cura, C-U-K-R-A, cura.
Nema „K“.
Koga briga?
Ali nemoj joj reći. Ne zna još da je moja cura.
Gospođo?
Što „gospođo“?
Dobar dan, gospođo. Jeste li dobro?
Nisam. Što hoćeš?
Posuđujem psa ljudima s iskorištenim propusnicama.
Zainteresirani? Tisuću po minuti.
-„Posuđuješ“? -Da, ali za novac.
Isti si kao i otac.
Nije li to malo skupo?
-Tisuću po minuti? -A deset?
Bolje.
Ali ne, hvala.
Što će tebi novac?
Tatin novac nije dovoljan?
Moram i ja nešto zaraditi.
Odlazi odavde i iskorištavaj druge naivčine!
Mali savjet.
Snizi cijenu.
Ako želiš mušterije.
-Traži jedan euro. -Dobro.
-Hvala, gospođo. -Louise!
„Gospođo“!
Časni sude, Kevin nije shvaćao koliko je to ozbiljno.
Zar ne, Kevine?
Bio sam na mostu i bacao „žabice“ po Seini.
Ne!
Bacao žabice?
-Na prosvjed? -Ne!
Da, kunem se. Bacio sam kamenčić,
ovako s okretom.
A onda je udario u policajca.
Nisam mogao vjerovati. Kakav suludi događaj.
G. Louisone, shvaćate li da mijenjate izjavu?
-Apsolutno. -Ne!
Kevine…
Zaustavila su me dvojica glupih murjaka.
-Imam ročište. -Oprosti, nisam vidio halju!
Oprosti.
Mogu li razgovarati nasamo s klijentom?
Kako? Imamo videokonferenciju.
Razumijem.
-Gdje je Basile? -Nije se sam vratio kući?
Što? Sam!
Ostavio si ga?
Odvjetnice, ovdje ste?
-Gdje mi je pas? -Ne viči! Mama radi!
-Basile! -Oprostite.
Smetate mi. Imam ročište. Gubite se.
Klinac priča gluposti,
a sutkinja je stroga k'o vrag.
Tko priča gluposti?
Odvjetnice, čujemo vas.
Ugasili ste kameru, a ne mikrofon.
Sra… Oprostite, sutkinjo.
Gotovo ste rekli sranje!
Basile… Kevine!
-Louna, ne izlazi bez maske. -Oprostite.
-Vani smo. -Obiteljska situacija.
Dođite u zatvor, puno je mirnije!
Tražim stanku da se mogu
nasamo konzultirati s klijentom.
Ne, bez osobnih posjeta. Zatvori su žarišta zaraze.
Tko je to?
Ročište se pretvorilo u kaos.
Nastavak petog idućeg mjeseca!
-Hvala. -Nema šanse! Neću ostati…
Kći ti je izašla bez maske.
Ne možeš tako ometati ročište.
Dovoljno je komplicirano i ovako.
Oprosti, ali tip nema šanse. Odustao bih od slučaja.
Neću, borim se za sve svoje klijente.
Pet godina nevažnih slučajeva! Ponižavajuće.
Trebam potporu, a ne kritike.
Podupirem te, ljubavi.
Ali nećeš ići u posjete zatvorenicima.
Jasno?
Hajde, idemo.
Čekaj.
Bok.
Basile, dragi moj!
Tako sam se bojala.
Basile, volim te…
Nedostajao si mi.
I ja tebe volim.
Bojala sam se da si se izgubio.
Bio je kod mene, drugog Basilea.
Hvala ti što si ga našao.
Nema na čemu.
Idemo.
Louna. Stani.
Imam nešto za tebe.
-Izvoli. -Što je to?
Novac koji sam zaradio iznajmljujući psa ljudima bez propusnica.
Pas je tvoj, pa je i novac tvoj.
Šališ se?
Ne, to je dar.
Grozan si!
Iznajmljivao si psa?
Mogli su ga ukrasti!
Bio sam u blizini.
Da, baš!
Ne želim tvoj prljavi novac.
Prljav kao i auto tvog tate!
Pa, prijatelju…
Ako ti je to simpatija, brzo promijeni pristup.
Bravo!
Hura za doktore!
Puno hvala!
Hvala!
LIJEČNICI, BOLNIČARKE - HVALA
Dr. Gabriele!
-Dr. Gabriele! -Zamorac je dobro.
-Nije riječ o tome. -Ne znam rezultate testa.
Nije ni o tome. Radi se o mojoj ženi.
Nemam nikakve informacije. Jako sam zabrinut.
Nitko se ne javlja.
Molim vas?
Hvala.
Paola Romano je moja pacijentica.
Dr. Gabriel.
Institut Pasteur.
Da?
Nije više na intenzivnoj?
Puno joj je bolje.
Sjajno. Možete me spojiti s odjelom?
Da?
Koja pacijentica?
-Yusef. Gđa Romano? -Romano?
-Romano. -Da, Paola.
Upravo su je doveli.
Dobro. Gdje je?
Evo ovdje.
Gđa Romano?
Vaš suprug.
Halo?
Ljubavi!
Tako mi je drago čuti tvoj glas.
Kako si?
Dragi Diego!
Kako ide posao u zgradi?
Sigurno si izgubljen bez mene.
Paola, ljubavi…
Reci mi kako si.
Slušaj,
tvoje ptice čekaju na tebe.
A ti ne?
I ja, ljubavi.
I ja.
Doktore!
-Da? -Hvala vam.
Bakar, zlato, srebro.
Brinem se što nema rezultata.
Sigurno je u gužvi.
Otišli su mu svi zaposlenici.
Što je sad to?
Oksimetar. Mjeri razinu kisika u krvi.
Sve ispod 95 posto je…
-Što? -Pedeset i dva!
Sranje, dobio sam je. U plućima mi je.
Claire!
To nije pravi prst.
Evo ga.
O, da.
Hvala.
-Ti si na redu. -Ne treba, hvala.
Znam da dišem.
Možeš prestati s ludovanjem?
Laku noć.
Previše je seksualne napetosti.
Valjda nećemo puknuti.
Ljubavi…
Vruća si.
Da, napaljena sam.
-Mjerio si mi temperaturu? -Rekla si da si vruća.
Dobro, oprosti! Ljubavi…
Bez vođenja ljubavi. Čuvajmo energiju za borbu protiv virusa.
-Može? -Imaš pravo.
-Hvala. -Nema na čemu.
Evo.
Crteži, cvijeće, pjesma.
„Louna, želim zagrljaj.
Ti si moja bubamara. Daj mi sočan poljubac
skriven mojim prstima.“
Predivno! Žene to vole.
Ne mogu joj to pokazati.
Što se može dogoditi?
Bojiš se neuspjeha? Tako se uči.
Budući da ga ne mogu prodavati…
možemo ga popiti.
Alkohol ubija polako.
Dobro. Nismo u žurbi.
-Da, ali… -Alkohol je dezinficijens.
Onda dobro.
Nisi nimalo glup!
-Kako miriše? -Ne znam, po kruški?
Bravo.
Otkrio si Raoulov hidroalkoholni dezinficijens za ruke
s aromom kruške.
Basile,
nestašica je antiseptika. Zaradit ćemo za zlatne loptice.
-O, ne! -O, da!
Čisto zlato!
Subjekt, ženka zamorca,
upravo je primila drugu dozu cjepiva.
Sve je dobro, obećava…
Lili!
Lili! Vrati se!
Vrati se! Hajde!
Jedan, dva, tri, četiri…
Hajde, Lilli.
Profesore?
Da! Dolazim!
Dolazim!
-Da. -Da.
Da.
-Imate rezultate? -Ne, budite strpljivi.
-Doviđenja. -Još nešto!
Jeste li razmislili o mojoj ponudi?
Uredniku se sviđa koncept.
-Pristajem. -Stvarno? Sjajno!
-Kada? -Moram ga ispraviti, prepisati.
Onda ću vam ga poslati.
Pazite na prste.
-Imate moj e-mail? -Imam sve što trebam!
Doviđenja.
Sranje!
Lili!
Gdje je?
Doktore?
Što je sad?
Javit ću vam kad dobijem rezultate.
Nismo zato ovdje. Trebamo plastične posude
koje izgledaju medicinski. Imate ih?
Ne. Da! Imam nekoliko kutija
bočica s testovima. Sve za vas. Više ih ne trebam.
Izvolite, doviđenja! Hvala i doviđenja!
Zatvorite vrata.
Hajde.
Vrata! Rekao sam da ih zatvorite!
Lili…
-Tražite rezultate, g. Znanstveniče? -Što krijete u automobilu?
Uživam u svojem uspjehu.
Zatvoreni u parkiranom autu? To je uspjeh?
Pravi se javio!
Spali ste s Pasteura na laboratorij u dvorištu.
Otišao sam s Pasteura
jer je napredak bio prespor.
Istraživanja traže velike ideje. Nekima se to ne sviđa.
Posvećen sam svojem istraživanju. Dok se vi vozikate
i prodajete e-cigarete,
ja sam posvećen velikoj globalnoj misiji.
Kontrola populacije.
Molim?
Virus je nastao u labosu.
Bill Gates,
duboka država, cijepljenje…
Sve da se smanji broj ljudi.
Nismo mi budale, g. Znanstveniče.
Nismo potpuni idioti.
Dobro ste obaviješteni.
Istina.
-Imate pravo. -Znam.
Jeste li osjetili za vrijeme testiranja?
Što?
Ubacio sam vam Windowsov mikročip.
Tome služi bris nosa.
Nađete li mi zamorca, dovedite ga u labos. Jako je zarazan.
Zapravo, sad vas mogu lako naći.
Gluposti.
Znam da je otišao s Pasteura.
Svojeglav je.
Ali tip je genij.
Da.
Pregledat će studiju i poslati mi je.
Naravno.
Ali nemoj me zajebati. Dobro, Yannise?
Radit ću puno radno vrijeme, zar ne?
S ugovorom!
Dobro.
Čekaj.
Nazvat ću te.
Kamo ideš?
Idem odnijeti smeće i obaviti neki poslić.
Pusti, ja ću.
Ne. Zašto ti?
Oprezniji sam.
Obavi poslić, a ja ću nositi smeće.
-Na putu mi je. -Ne!
Zašto uvijek ti?
Nisam dijete. Pusti me da obavljam svoju ulogu
u ovoj obitelji.
Tvoja je uloga nositi smeće?
Da.
Dobro.
Hvala.
Claire?
-Da? -Dođi ovamo.
Što je?
Otvori vreću.
Vreću za smeće.
Pogledaj. Zaboravila si ovo.
Vidi… I ovo.
Da?
-Dezinficirate li kolica? -Ne razumijem.
Zaboravite.
Koliko imam?
Imate 36,3. Dobro ste.
Idiot.
NAJVIŠE DVA KOMADA PO PROIZVODU
Možete li pokrenuti traku?
Molim?
Pokrenite traku!
Nema ništa na njoj.
Samo je pokreni, kvragu!
Ne!
Da vidim ruke.
Jeste li poludjeli? Ruke su mi čiste!
Ne više od dva komada po proizvodu.
Zašto?
Ograničenja radi izbjegavanja nestašica.
Budite ljubazni.
Ne, vi budite ljubazni.
Mislite i na druge.
Kartica ili keš?
Vjerojatno kartica.
Zbog sigurnosti, pridržavajte se epidemioloških mjera. Hvala.
Stani!
U redu je. Hvala.
Boghassian.
-Bok, Diego. -Zdravo.
Oprostite?
Moj ti je suprug dao termometar?
Da, 37 stupnjeva.
-U redu je. -Nevjerojatno.
-Prošli ste. -Ne moraš ga slušati.
-Jesi li ga vidio? -Upravo je došao.
Sranje.
Martine?
Otvori. Stavljen je lanac.
Odmakni se. Gdje si bila?
Prošetala sam se. Otvorili su parkove. Vidi!
Kevin ti ih je dao?
Kako to misliš? Koji Kevin?
Koji Kevin?
Morala sam vidjeti klijenta.
Kunem se, bila sam oprezna.
Nosila sam rukavice, masku, vizir, sve!
Ne možeš ući. Imala si bliski kontakt.
Nisam. Otvori.
Ne!
Martine…
Ovo nisi ti.
Progovara tvoj stres.
Duboko udahni i saberi se.
-Hvala. -Izvoli!
Nadam se da ćeš sad uključiti mozak. Laku noć!
Martine, otvori vrata!
Louna!
Otvori!
Hvala!
Louna, otvori.
-Dođi. -Hvala!
Bravo! Sjajno!
Super! Fantastično!
-Bravo! -Bravo i tebi.
Vrlo otmjeno! Svaka čast!
Bravo!
Laku noć!
Pandemijo, pandemijo
Trebaš se bojati
Bojiš se sjajnih liječnika
Koji rade bez predaha
Veliki poljubac i zahvala svima vama!
-Jebote! -Što je?
Beba?
Kendji Girac je podijelio „Pandemijo, pandemijo“!
Kendji Girac, ljubavi!
Da nije lažni profil?
S 1,7 milijuna pratitelja, ne bih rekla!
Sranje!
Jaki trudovi.
Samo diši.
Još ti nije termin.
-Tako je. -Dobro je.
To je od uzbuđenja.
Raste mi broj pratitelja.
-Suludo. -Da…
Dovoljno sam dobra za njegove pratitelje.
Bravo!
Martine, otvori.
To je i moj stan, kvragu!
Martine!
Zaglavio mi se prozor u sobi.
To ti je jedini prozor?
-Pa… -Samo daj.
Nisi kod kuće. Slobodno razbacaj.
Jebeni podstanari.
Pa?
-Imamo 276 eura. -Dobro.
Vrlo dobro. Čak i bolje od toga!
Nećete propasti.
Volim crtati ovdje.
Dragi ste mi.
Postane li trgovina e-cigareta,
neću više moći dolaziti.
Zašto bih vodila trgovinu e-cigaretama?
Nemojte nikome reći,
ali ako propadnete, tata želi ovdje
prodavati e-cigarete.
Ili ako umrete od COVID-a.
Ne zna koje. Čeka da vidi što će biti.
Kakav gad!
-Bar je zatvoren! -Zdravo.
Čujem da prodajete dezinficijens za ruke.
S mirisom kruške. Je li to istina?
Otvoreno je, uđite.
Dobra večer. Koliko stoji?
Jedna 10 eura, dva za 17.
Uzet ću četiri.
Trideset i četiri.
Ne, samo gotovina.
Što je?
Čini mi se da imam COVID.
Ne, hrana je bezukusna.
-Da? -Ja sam.
Tony, ne mogu sada.
-Kad ćeš se vratiti kući? -Ne znam.
Kod majke si?
Slušaj, moram ići.
Kod svoje je mame.
Ne znam.
Pođi po brata kod stare. Idemo.
Što?
Neće se vratiti kući.
Rekla mi je „Tony“. To nikad nije dobar znak.
Hajde, idemo po auto.
Nemoj reći mami. Iznenadit ćemo je.
Idemo odavde.
Bože, gdje su mi ključevi?
Basile!
-Što je? Imam posla. -Dođi.
-Što je? -Odlazimo.
-Kamo? -Na jug. Idemo po mamu.
-Što? -Požuri se, Basile!
Basile!
Ne opet.
Zaključala sam se, sama!
Ključevi su kod supruga.
Ne znam gdje se zadržao. Uskoro će se vratiti.
-A vi? Odlazite? -Ne…
Samo spremam stvari. Čudesno je koliko smeća kupujemo.
Da, osobito ti.
Izgleda da se suprug vratio.
Spašena sam.
Dobar tek.
Hvala.
Basile!
Basile, izlazi ili ću te sam izvući!
Tata, ne želim ići. Ne mogu!
Hajde, dosta je bilo!
-Moram vidjeti Lounu! -Ne ljuti me!
Smrdiš na alkohol!
Zašto sad moramo ići?
Prestanite davati alkohol mojem klincu. Nema ni devet godina!
Nisam! Pomaže mi prodavati dezinficijens za ruke.
Prekvalificirali smo se! Pametan klinac. Proizvod je hit.
Nećeš se dočepati mojeg bara!
Što si joj rekao?
Sranje. Nemojte ih gledati.
Ponašajte se normalno.
Što to, dovraga, radi?
-Idemo. -Nevjerojatno.
-Stanite! -Zaustavite vozilo!
Što radi? Gospodine!
Makni se.
-Oprostite. -Što radi ovaj idiot?
-Molim vas, stanite. -Smjesta zaustavite vozilo.
Ugasite motor.
-Izađite iz vozila. -Ja?
Da, gospodine.
Kakva je ovo glupost? Što to radite?
Vozim se po dvorištu. To se smije, žao mi je.
Znam da ne smijemo van, ali…
Ne znam zašto ne bih ovdje vozio.
Za početak… Osim toga, baš sam kupio auto.
Imam pravo uživati u njemu.
Zašto uživate s dvoje djece u autu?
Kad sam izašao, igrala su se u dvorištu.
Nisam ih želio pregaziti.
Nije ovo vrijeme da ih vozim na hitnu.
Zar ne, djeco? Rekao sam: „Upadajte.“
To je razlog.
Dobili smo poziv da se netko ovdje
ne pridržava pravila.
-Ja sam vas pozvao. -Molim?
Ja sam vas pozvao.
Ovdje živi žena koja ignorira pravila.
Na prvom katu, slijeva.
Čim padne mrak, izlazi van i petlja
s nečim sumnjivim.
Dobro, provjerit ćemo.
-To bi bilo sjajno. -Prestanite s ovim glupostima.
Samo ću još nekoliko puta ići naprijed-natrag,
a onda ću otići gore. Umoran sam.
Razumijem.
-Laku noć. -I hvala vam.
-Laku noć. -Na svemu.
Zavarao sam ih.
Idemo.
-Dobra večer. -Zdravo.
Rekli su nam da na ovom katu netko…
Da, imate pravo. Izbacio me iz vlastitog stana.
Martine? Otvori.
Policija je stigla.
Policajci…
-Dobra večer. -Dobra večer.
-Netko krši epidemiološka pravila. -Da, ona.
-Da. -Glupost.
Nipošto. Zvao sam zbog susjede.
A ona odlazi na žarišta i donosi virus kući.
Cinkariš me?
Ovo je suludo. Imam propusnicu.
Kao odvjetnica, posjećujem klijente u zatvoru.
-Zašto noću? -Nisam išla noću.
-Imate pokrivač i jastuk. -To je zbog njega.
Zašto noću idete u zatvor?
-Ona je odvjetnica. -Ali ja idem danju.
-Njegova ste odvjetnica? -Ne, supruga.
Prijavili ste vlastitu ženu?
-Ne, susjedu. -Susjedu?
Vi ste mu susjeda, a izbacio vas je iz stana?
Ne, ja sam mu žena, odvjetnica. Živim ovdje.
Ona mi je žena i živi ovdje.
Susjeda živi ondje, ali nije stanarka.
Žena preko puta ne živi ovdje?
Ne… Da, skvoterica je.
Izlazi noću, zato sam zvao.
-Otkucao si susjedu. -Jesam.
Već je otišla.
-Otišla je iz stana koji nije njezin? -Da, noć je.
Da.
-Noć je? -Da.
Dobro.
Vratit ćemo se.
-Pustite ženu unutra, ako vam je žena. -Naravno.
-Laku noć. -Laku noć.
-Hvala. -Hvala vam puno.
Doviđenja.
-Mama, nisi više bolesna? -Nisam, dušo.
Ne diraj je, opasna je! Eto!
Uzmi ovo.
Evo ga.
Terenca više nema.
Zgrada je puna luđaka.
-Izolacija nam se svima podvlači pod kožu. -Istina.
Da?
-Diego, kako si? -Dobro.
-Počeo si pušiti? -Da.
Čitao sam na internetu da nikotin štiti od koronavirusa.
-Potpuna budalaština. -Da?
Najbolji lijek je…
cjepivo na kojemu radim, Diego.
Moram potvrditi svoje vrlo dobre rezultate sa Lili.
Ne! Nikako!
Ne s Paolinim pticama. Nema šanse!
-Misli na svoju ženu. -To i radim!
Ovo je Perica. Ženina miljenica.
I ona je jako tužna bez Paole.
Ne.
Dođi, gade mali. Na tebi je red.
Polako.
Kasno je. Sutra ćemo.
Zdravo.
Ovo je akustični nastup.
Akustični.
U kadru si mi.
-Molim? -Makni se.
-Molim te. -O, da.
Vrlo lijepo.
Hvala. Ostani ondje.
Pozdrav, ljubitelji glazbe.
Ova je pjesma za vas i za one koji se bore.
Pandemijo, pandemijo
Nisi mi frendica
Zdravo, doktore!
Što je sada, Louise?
-Što vam se dogodilo? -Porezao sam se brijući se.
-Više ste se rezali nego brijali. -Što trebate?
Jednu od vaših posudica upotrijebila sam za urin.
-Da ostavim? -U gužvi sam.
-A tako vam sporo ide. Cjepivo. -Da.
-Rezultati testova! -Istražujem.
Znanost traga za odgovorima.
Prestanite tražiti i počnite pronalaziti da mogu otvoriti.
Pijete li barem manje?
Ne, isto kao nekoć.
Tip je genij. Naći će cjepivo.
Oborit ću ih s nogu.
-Da vam pomognem. -Hvala, Diego.
Dakle!
Nedirak, ovamo.
A povrće onamo.
Ne, neće dobiti dovoljno sunca. Povrće neka ide na ovu stranu.
Možemo li od kutija sagraditi kućicu?
-Svakako. -Da.
Dođi.
Louise, bilo bi sjajno da svi možemo sjediti ovdje.
Možemo posuditi stolove i stolice? Ovo vrijeme…
Ne, zatvoreno je. Protuzakonito.
Samo naprijed!
Uređuješ dvorište?
-Dobra ideja. -Možda nam možeš pomoći?
-Sjajno! -Da.
Objesi ih, tu je suncobran.
Možeš li ubaciti?
Samo naprijed.
Lijepo.
Baš zgodno.
Louise…
Prelijepo je.
-Ti si to učinila? -Da.
Mogli pismo popiti nešto.
Dobra ideja.
Zar se time ne ograničavaju naše slobode?
Mislite li da pretjeruju?
Preblizu ste! Claire! Louna! Metar i pol!
-Malo je nervozan. -Samo malo.
-Tata, dezinficijens! -Koji? Iz kojeg laboratorija?
Ručni rad! Raoul Laboratories!
Više od 99 posto alkohola, s mirisom kruške.
Pogledaj.
Dvostruka funkcija. Dezinficira. Ako ne osjećaš krušku, imaš COVID.
Genijalno. Obavijestit ću časopis.
Dođi dolje, umjesto da si gore sam.
Ionako se moram spustiti do dr. Gabriela.
-Stigli su rezultati? -Ne, nešto drugo.
-Što kažete na roštilj? -Sada?
Oprostite, zove me šef.
Dođi sa mnom, nešto ću ti pokazati.
Dobra večer, g. Uzan.
Da, Gilbert. Naviknut ću se.
Dobro sam, a vi?
Pa, zatvaranje je sve pomalo otežalo.
Nije lako.
Ne brinite se, objasnila sam sutkinji
da dragi Kevin zaslužuje drugu priliku…
Zatražio je novog odvjetnika?
Šupčina mala.
Šest se mjeseci borim
za tog blesavog šupka koji stalno mijenja svoju priču.
Da! Glup je.
Udariti policajca kamenom i reći da je bacao „žabice“,
to je posebna vrsta budale.
Nećak vam je?
Nisam to znala.
Sad kad ste rekli, pomalo vam nalikuje.
Gilbert, to vam je nećak preko brata ili supruge?
G. Uzan, oprostite.
Halo?
Da, dobro.
U redu, razgovarat ćemo sutra o tome.
Doviđenja!
-Sve u redu? -Da, posao, znate.
To je dobro.
Čovjek treba reći što misli.
To si ti. Sve je ovo nacrtao zbog tebe.
-Basile? -Mali Belgijac, a ne tvoj pas.
Otac mu nije baš neki uzor.
Ali da je mali tako osjećajan…
To je velika rijetkost.
Prestani! Nemoj presti.
Mogu li ući?
Već ste ušli.
Studija vam je briljantna. Svi su impresionirani.
Žele vas za naslovnicu i poseban broj.
Kada?
Kad god želite. Sutra? Prekosutra?
Malo žurite.
Prilagodit ćemo se vašem rasporedu.
Sranje. Ne osjećam miris kruške. Je li COVID?
Ne. Mokraća. Louisin urin.
-Zašto mi niste rekli? -Niste pitali.
Kakva je ovo gužva u dvorištu?
Da, znam. Spontano koktel-žarište.
Nije mi po volji.
Ali što mogu? Ljudima je dosta biti u stanovima.
-Želite doći na piće? -Ne.
Iako…
Možda mi razbistri misli.
Hej, FitCure. Ovdje trudna susjeda.
Večerašnje druženje SamFita
posvećeno je debelim guzicama i salu na struku.
Zbog toga čips i kobasice u ruke!
Što radiš, ljubavi?
Ništa, čavrljam sa svojih 180 000 pratitelja.
Svojih 180 000…
Tako je.
Krećemo.
-Lili vas je ogrebala? -Dok sam joj čistio kavez.
Moram vratiti Lili u stan Dubreuils.
Da, može.
Basile!
Basile…
Dođi, Basile!
Pandemijo
Pa, Diego?
-Djeluješ napeto. -Nisam.
Nisi?
Spusti to sranje. Stara cuga.
-Nije gel! -Ovo je puno bolje.
Probaj, da se opustiš.
-Ne, hvala. -Pij!
Dobro je, ali jako.
-Claire! -Dobro je.
Trebala bi se plašiti
Da, plašiti
Ima dobar glas.
-Sviđa mi se. -Nije loša.
Ne sviđa ti se?
-Uvijek ista pjesma. -Pa…
Baš si gnjavaža! Prestani!
Možemo preskočiti koji korak.
ŠTAKOR - ZAMORAC MAČKA - ČOVJEK
Vratio se belgijski lav.
Stani!
-Bit će gužve! -Natrag.
-Bok. -Budaletino!
-Dođi ovamo. -Što je?
Što ti je s mamom?
Dosta joj je izolacije. I tate.
Kao i mojoj. Tata kaže da je iscrpljena.
Hajde!
Upozoravam te, Boghassiane. Tužit ću te!
Svima ideš na živce. A ja ne odustajem!
Neću više šutjeti! Hajde, odlazi!
Sa svojim terencem. Odlazi!
G. Veliki Gazda, koji nikoga ne poštuje.
-Claire, dosta. -Odlazi!
Neću šutjeti!
Claire je loše raspoložena.
Možeš prestati…
Parkirat ću vani.
I hoćeš, Jacques Brel!
Moćnik se povukao.
„Belgijac i ponosan na to!“
Nitko mi nije napravio takve pjesme i crteže.
-Sviđaju ti se? -Jako.
Oprostite. Nije joj to nalik.
Nemoj se ispričavati. Bilo pa prošlo.
Nikad je nisam vidio ovakvu.
Oprosti, otišla sam predaleko.
Očekivala sam da ćeš se braniti.
Ponekad jednostavno pukneš.
Ne, hvala. Izgleda da ti nije baš pomoglo.
Ali imaš pravo.
Stvarno sam šupak.
Vozio sam se 1000 km da vratim ženu.
A nakraju je kći ostala s njom.
Izgubio sam ih obje.
Ne znam normalno razgovarati.
Stalno moram lajati, dominirati.
Nije dobro biti ni previše ljubazan.
Svi me gaze.
Suprug me tjera da spavam pred vratima,
klijent me se želi riješiti, šef mi spušta slušalicu.
Nitko me ne poštuje.
Tako ne izgleda, ali ja te poštujem.
Učinila si predivne stvari, u tako kratko vrijeme.
Mjesto je isto, a opet…
Vrlo si nadarena. Baš jako. To je jedina prava riječ.
Čudno je kad si ljubazan.
Ali dobro.
Ali i čudno.
-A COVID? -Sve su to gluposti.
Baš lijepo.
Nedirak.
-Evo je. -U pravi čas.
-Dobra večer. -Dobra večer.
Ne trudi se! Nikad ne pozdravlja!
-Skvoterica kod Sandrine. -Tko je Sandrine?
-Murjaci! -Već je i vrijeme.
Nema propusnicu.
Što radi?
Koje me smeće prijavilo?
Praktički svi. Svatko u svoje vrijeme.
Sad ste ponosni na sebe?
Pokušavate se riješiti tamnopute djevojke koja ne partija s vama?
Bijednici!
Polako. Zabrljala si.
Zabrljala? Budalo! Liječnica sam u Bolnici Sv. Tome!
-Sv. Toma! -Nemam privatni život.
U izolaciji sam da zaštitim roditelje i djecu.
Izbjegavam vas da vas zaštitim.
Petero kolega se zarazilo, dvoje teško.
Ako nemate ništa protiv, idem natrag na posao.
Molim vas!
-Moja je žena kod vas. -Počistite ovo.
Nije vrijeme za roštilj. Sramite se.
-Oprostite. -Hvala.
Pa…
Idemo leći…
Louna, ne možeš spavati ovdje.
Hajde, požuri!
-Laku noć. -Laku noć.
Možemo ostati još malo?
Ne, kasno je.
-Što radiš? -Čistim.
Pomoći ću ti.
Ne! Staklo ide onamo.
-Ovo je papir, a ono hrana. -A plastika?
S papirom.
Ali nije biorazgradiva.
Dio plastike može se reciklirati ako je čista.
U redu.
Ne! Claire, ne!
Sranje.
Sve samo ne to. Ne među kontejnerima.
Ne! Ovo je suludo.
Oprosti. Žao mi je.
Što je? Nešto nije u redu.
Nakon ubrizgavanja Gabrielova cjepiva u čovjeka…
došlo je do nuspojava.
Iznenadno grčenje mišića
kao reakcija na toksin u proteinskom aktinu i miozinskim nitima,
točka.
Trebam…
druge ispitanike zbog…
drugih doza.
Dobro! Slušajte me!
Govori prof. Gabriel!
-Bez panike! -O čemu sad priča?
Ostanite na sigurnoj udaljenosti i spustite se dolje.
Dobio sam vaše PCR rezultate.
Imamo dva pozitivna slučaja u zgradi.
Divno. Vjerojatno ti i onaj gad!
-Odmakni se, molim. -Daj, Martine.
Nešto nije u redu, g. Gabriele?
Sasvim sam dobro.
Dakle? Tko je zaražen?
Dobro. Martin Becquart.
Što? Nemoguće!
-Kako? -Nema šanse.
A drugi dobitnik?
-Diego Romano. -Dobro.
Bez kontakta s drugima.
-Moram vas sve opet testirati. -Ne.
Dođite sa mnom.
Izolirat ću vas zajedno.
Bez brige, pobrinut ću se za njih.
-Nemoj umrijeti, tata. -Bez brige, većina pacijenata ozdravi.
Nemoguće. Rezultat je sigurno pogrešan.
Prestani. Zatvor, kontejneri. Igrala si se s vatrom, a ja plaćam.
-Hvala. -Idemo.
Nemojmo gubiti vrijeme. Idemo.
Držite se.
-Napisat ću vam pjesmu. -To će im pomoći.
Imam hidroksiklorokin.
-Prestani! -Martine!
-Becquart! Boghassian! -Što?
Pljunuo mi je COVID u lice!
Tony, dođi.
Eto, na lice.
-Peče. -Jesi dobro, tata?
Dobro sam.
Smanjiti dozu, to je sve.
-Sve u redu? -Da.
-Kakva je to injekcija? -Moje cjepivo.
Cjepivo? Ali već smo se zarazili.
Hoću reći… antivirus s antitijelima.
Dezinfekcija.
Vi ste na redu.
Više mi ne vjerujete?
Dobro.
Kao što sam rekao, nada se opet rađa, ali borba nije završena.
Na istoku i u Parizu bolnice su prepune.
Diljem kontinentalne Francuske i prekomorskih regija
sustav je pod opterećenjem.
Epidemija još nije pod kontrolom.
Stoga moramo nastaviti poštovati pravila.
Diego, bolje da idemo leći.
-Dobar si. -Drago mi je što sam se zarazio.
Možda ću završiti u bolnici sa svojom Paolom.
Ne razmišljaj tako.
-Bit će dobro. -Prošlo je mjesec dana.
Da.
Nedostaje mi.
Nisam joj rekao da imam COVID. Ne želim da se brine.
Mudro, Diego.
Bok, tata. Jesi li dobro spavao?
Dobro si?
Nedostaje mi mama.
Bio sam budala.
Pošalji joj crtež ili ljubavno pismo.
Žene to vole. Tako ćete se pomiriti.
Tata…
G. Gabriele?
Samo tren!
-Dobro ste? -Da, samo se… opuštam.
Dobro.
Kako je mojem suprugu?
Dobro podnosi antitijela.
U redu.
Mogu li ikako pomoći?
Lijepo od vas, ali bolest se ne može liječiti esencijalnim uljima.
-Što radite? -Plešem.
Plešem.
-Bez glazbe? -Protežem noge.
Ne razumijem. Suprug nije imao simptome.
-Sigurni ste u dijagnozu? -Sumnjate u moj rad?
A što je ovo?
Nemojte zabadati nos!
Pustite da radim.
-Sviđa ti se? -Predivno!
Lijep bor.
-Nije to bor, nego palma. -Oprosti.
Ne znam ni drvo nacrtati. Predugo sam u kući.
Hajde.
Idemo!
Basile, čekaj nas!
-Trči! -Brže trčim od tebe!
Basile, čekaj!
To je, idemo!
-Zaboravila sam kako miriše. -Da.
Hajde!
Dakle?
Predivno!
Louna! Jesi li dobro?
-Boli me! -Sve će biti dobro.
Bojim se! Ne želim u bolnicu!
-Neću umrijeti od COVID-a! -Ne brini se.
Boli me!
Louise! Molim vas! Louna krvari.
-Ajme! -Pala je.
-Zvat ću hitnu. -Ne!
Ne idem u bolnicu! Nazovite mamu.
Vani je, a tata je u izolaciji. Da vidim.
Duboka rana. Trebat ćeš šavove.
Nećemo prvo dezinficirati?
Da. Kruškom.
Ne brini se. Idem po liječnicu.
Nemoj! Spava, nemoj je buditi!
Gospođo!
-Što je? -Brzo!
Znam da ste ljuti, no dođite.
Ljubav mojeg života krvari iz brade! Molim vas!
-Manje te boli? -Ne!
Popij još.
Spustite čašu.
Maknite se. Sve je u redu. Da vidim.
-Polako. -Što se zbiva?
-Mama. Ne želim umrijeti. -Louna!
-Što je, dušo? -Samo malo krvi.
Legnite, podignite noge.
-Jesi li dobro? -Jesam.
Bit će dobro.
-Kako se zoveš? -Louna.
-Louna… -Možete staviti masku?
-Okruženi ste bolesnicima na poslu. -I ne samo na poslu.
-Da. -Hajde.
Evo.
-Za tjedan dana vadimo šavove. -Hvala, gospođo.
Zahvali Basileu.
Moram u bolnicu.
Znam da smo prevršili mjeru, ali stvarno nam je žao.
Učinila sam ovo za vašu kćer, ne za vas.
Hvala u njezino ime.
Martine, ja sam.
Željela sam ti reći da ti je kćer ozlijedila bradu…
Dobro je.
Claire!
Ljubavi.
Žao mi je, Martine.
Sjebala sam stvar. Kako idiotski!
Ja sam kriv.
Nisam dosta mislio na tebe.
Oprosti mi.
Umorna sam.
Da barem možemo biti kao nekoć.
I ja, ljubavi, sanjam o tome.
Nešto nije u redu?
-Što je? -Lijekovi djeluju.
Čudno. Imaš simptome otkad je počelo liječenje.
Sjajan je znanstvenik. Moramo mu vjerovati.
Volim te.
Odmori se.
Došlo je do nuspojava.
Iznenadno grčenje mišića
nakon ubrizgavanja Gabrielova cjepiva u čovjeka
kao reakcija na toksin u proteinskom aktinu i miozinskim nitima,
točka.
Trebam…
Da bih ublažio grčenje, uzimam koktel Repramila
i di… Ditiazema.
-Točka. -Niste im dali antitijela.
Cijepili ste ih.
Budalaštine. Ništa ne znate.
Kradljivice!
-Dajte mi to. -Nemaju COVID. Vaši su zamorci!
-Što ste im ubrizgali? -Nema opasnosti!
Mogu dokazati. Ubrizgao sam i sebi.
Stvar djeluje.
Gdje su vam dozvole za klinička ispitivanja?
Ne volim papirologiju.
Moramo biti brzi. Virus je u prednosti!
-Poludjeli ste. -Koga zovete?
Koga zovete?
Ovo je jedna od najvećih pogrešaka u povijesti!
Pustite me!
Ja sam prof. Gabriel, vodeći svjetski znanstvenik!
Čekajte… Louise?
-Moja mačka! -Pobrinut ću se za nju.
Nedopustivo! Sramota!
Sramim se u vaše ime.
Lili!
Zamorac Lili! Moram je uhvatiti!
Ovo dokazuje da radi!
Lili!
Razvio sam cjepivo! Imam ga!
Basile?
Možeš li mi doći pomoći?
Basile, trebam te.
Basile! Reci mi stoji li ravno.
Malo visi nadesno.
Tata!
-Gdje mi je glupi brat? -U svojoj sobi.
Ljubavi.
Nedostajala si mi.
-Kad to kažeš, kao da imam 25 godina. -Sad si još i ljepša.
Prestani.
-Mama, vratila si se! -Ljubavi!
Naravno da sam se vratila. A što si ti mislio?
Mama! Nemoj me više tako zvati.
Louni to nije kul.
Razumijem. Zdravo, Louna.
Louna mu je cura.
-Žena mojih snova. -Da, tako je.
-Žena njegovih snova. -Stvarno?
-Sam! -Što je?
-Beba stiže! -Dobro. Trudnička torba!
Ne idem bez tebe! Ne želim biti sama!
Nisi sama, ja sam ovdje. Nema više zezancije.
Tvoj sam tip, a ti moja cura.
C-U-K-R-A, cura!
-Dušo, volim te! -I ja tebe volim!
Evo ga.
HVALA
NIKAD TE
NEĆEMO
ZABORAVITI
DOBRO
ĆEMO
SE
BRINUTI
ZA
DIEGA
Rađamo se, živimo, umiremo.
Tata kaže da je to pasji život.
Ima pravo. Zato se zovem Basile.
A ja kažem da je život ipak lijep.
Jedino što bi bilo bolje da smo svi rođeni isti dan.
Tako bismo i svi umrli isti dan,
i nitko više ne bi bio tužan.
ZA SVE ONE KOJI PATE
ZA ČOVJEČNOST U SOLIDARNOSTI
BAR ČOVJEČNOSTI
HVALA SARI i RAPHAËLU. NADAHNUĆE
HVALA SARI NA DIVNOJ ZAVRŠNOJ REČENICI
Prijevod titlova: Vedran Pavlić