Downloaded from YTS.MX
Піка.
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Співайте, Заруди Ми сильні
Ми безстрашні
Заруди
Ми пульс джунглів
Кричіть щосили Ми пульс джунглів
Кричіть щосили
Земля торкається води
Вода поливає дерева
На них світить сонце
Дерева стають джунглями
Чуєте це? Кроки за кроками
Чуєте це?
Голоси за голосами
Ми пульс джунглів
Кричіть щосили
Ми пульс джунглів
Кричіть щосили під Деревом Серця
Назліф!
-Ходімо. -Так.
А це що таке?
Я прийшов поговорити зі старійшиною.
Ти забув, що наша територія
закрита для всіх? Забув?
Так-так.
Здається, ти приніс щось незвичайне.
Старійшино.
Це людина, так? Дитина.
Людина?
Оце?
Він смердить!
Смердить, як зад Станкі!
Скажи, що ти з ним робитимеш?
Я не знаю.
Але всі це чули?
Цей звук.
Якщо я його покину, він не виживе.
Це нас не стосується.
Закони порушувати не можна.
Я його позбудуся!
Бий його!
Так йому!
Дотримуйся законів!
Викинь його негайно!
Вода поливає дерева,
на них світить сонце, дерева стають джунглями.
Ця священна вода живить Зарудів і приносить нам багатство.
Якщо ми впустимо інших на наші землі, помремо від голоду.
Це Закон Зарудів!
Ми Заруди!
Годі скаржитися.
Я це знаю.
Тоді поспіши й…
Я знайду його батьків.
Що?
Я піду з племені.
Ти сам розумієш, що кажеш?
Закон мене не стосуватиметься.
Ти більше не повернешся. Втратиш усіх друзів.
Нічого не вдієш.
От йолоп.
Не віриться.
Я довіряв тобі.
Ти зрадник!
Вибач.
Що сталося, пташечко?
У цьому великому світі важко літати
Тебе чекає блакитне небо
Тобі треба багато чого навчитися
Лови шанс, коли
Він пливе тобі в руки
Я буду неподалік
Дивитимусь, як ти летиш
У сильний вітер
Крізь бурю й повернешся
Знай, що я завжди поруч і ти в безпеці
За всіх часів
За будь-яких обставин
Знай, що я завжди поруч і ти в безпеці
Ти завжди в безпеці
Не треба плакати
Треба пробувати ще раз
Коли впадеш, встань
І знай: у джерелі ще є вода
Як вогники в небі
Ти сяєш уночі
Я завжди близько
Дивитимусь, як ти летиш
Ти завжди в безпеці
Це містечко Міліфа, невелике й оточене джунглями.
Еш продовжує подорож, щоб стати майстром покемонів
з напарником Пікачу і зайшов у ліс Окоя, шукаючи пригод.
-Привіт, друже. -Пікачу!
Мені час іти.
Піка-піка!
Хвилинку.
Що, мамо?
Ти точно готовий?
Готовий. Усе буде гаразд. Бувай.
Стривай! Мене турбує твій настрій.
Маєш зілля, змінний одяг і корм для Пікачу?
-Тобі вони знадобляться. -Ти надто турбуєшся, мамо.
Бо я мама.
Так, зрозумів. До зв'язку.
Цей твій настрій.
Якщо з тобою щось станеться…
Мене кличуть.
Бувай.
Піка.
Мама говорила б до завтра, якби могла.
Дивися, друже.
-Піка. -Це джунглі.
Вони величезні!
Швидше, Тата.
Повільніше, Коко.
Того разу ягоди майже достигли.
Не поспішай.
-Ягоди зачекають. -Хтозна.
Що сталося?
Заспокойтеся, я вас не розумію, коли ви говорите одночасно.
Амунгус.
-Що таке, Коко? -Вони злі.
От у чому річ.
Гей, Тата.
Це…
Це вже занадто.
Заспокойтеся. Тихо. Я тут ні до чого.
Ми з сином теж хотіли ягід!
Оце так сморід!
Смердючка.
Гей, Тата.
Я хочу їсти.
Га?
Гей.
Мені сяйнула добра думка.
Не просто добра, чудова думка!
Облаштуємо собі місце, де ростуть ягоди.
А це логічно.
Я про це не думав.
Зробімо це.
Чудова думка.
Справді?
Там усередині насіння, так?
Посадимо їх біля від дому. Вони не заважатимуть.
А коли виросте багато ягід, поділимося з усіма!
Це міг придумати тільки мій син. Добре. Домовились.
Зберемо, що можна, й підемо додому.
Дивися, Пікачу.
Ти це бачиш?
Я такого ще не бачив.
Пік.
Піка!
Супер! Упіймаймо його!
Пікачу, Швидка Атака!
Піка!
Отак!
Пікачу!
-Пікачу, Удар Блискавки! -Пікачу!
-Піка. -Уперед, поке…
Але той покемон смішний.
Оце і є нестримність.
Але якби Пікачу не був такий, команді Ракета було б важче.
Хоча удар струмом зсередини мене бентежить.
Від однієї думки мене трясе.
Воббафет!
Піка.
Ось він. Цього разу не поспішаймо.
Піка-піка!
Який швидкий.
Але я точно його впіймаю.
Піка.
Оце так ти впав.
Не забився?
Я цілий. Бачиш?
Ой-ой.
Знову.
Ти тренер покемонів?
Так.
Я Еш з Паллет Тауна, це мій напарник Пікачу.
Пікачу.
Я Шерон, дослідниця з компанії «Біотоп».
Радий зустрічі.
Дослідниця? А що ти тут досліджуєш?
Ми збираємо проби, щоб дізнатися, які елементи є у воді.
Елементи — це круто!
Недолугий йолоп.
Дурний як чіп.
То що вони роблять?
Ось, знайшов.
«Компанія "Біотоп" використовує новітні технології,
щоб досягти миру та гармонії
між людьми й покемонами».
Звучить непогано.
Справді?
А це хто?
«Керівник нашої команди доктор Зед
очолює пошуки й дослідження джерела
з цілющими властивостями».
Цілюще Джерело?
Воно взагалі існує?
Існує чи ні…
Команду Ракета чекає багато жартів.
А босу ніколи не набриднуть жарти.
Мабуть, вистачить.
Ого!
Яка краса.
Так, але їсти ще довго буде нічого.
Цікаво, коли в мене виростуть лози.
Обійдешся без них.
Га?
Ух.
-Тата, я зараз. -Гей!
Куди це ти?
Покажи де.
Але…
Мені не варто дивуватися.
Гей, припиніть!
Передихніть і заспокойтеся.
Розійдіться!
Ти був поруч і мусив їх зупинити.
Сквовет.
Сквовет!
Сквовет.
Та що ж таке? Треба їх зупинити.
І вилікувати рани Флайгона, інакше він не зможе літати.
Сквовет!
Те, що треба. Упіймайте мене, якщо зможете!
План ризикований, але спробуймо.
Мовчи.
Сквовет.
Ти здоровий. Повертайся додому.
-Якщо нас знайдуть, буде бійка. -Так, Коко.
Хто вас знайде?
Ой! Флайгон, ні!
Ми просто скупалися у джерелі!
Джерело — наша територія, не ваша.
Ви ще говорите про територію? Ви з'їли всю нашу їжу!
Це природно — сильні крадуть у слабких.
Закони природи — це головне.
Ти знову за старе?
Малий поганець.
Справді думаєш, що переможеш мене?
Коко!
-Відпусти мене! -Замовкни!
Ти тут.
Тата, це ти.
-Я просив тебе не лізти! -Але я…
Не виправдовуйся! Не можна безкарно заходити на чужу територію.
Я знаю. Я заберу сина й піду звідси.
Старійшино.
Вибач.
Це більше не повториться, обіцяю.
Закон є закон.
Коли його порушили, пізно вибачатися. Ідіть звідси.
Ходімо, Коко.
Старійшина завжди був до тебе поблажливий.
Неймовірно.
Це вони все жеруть.
Заруди завжди дотримуватимуться Закону Зарудів, щоб вижити.
Хто подбає про інших покемонів з джунглів?
Покемони з джунглів чудові. Ніхто цього не знає.
Флайгон — задира, але сильний, а Ніндзяск дуже швидкий.
А Коттоні завжди тримаються разом!
Я знаю.
Злазь.
Добре.
Це справді так погано?
Для Зарудів — так.
Тоді я не Заруд.
Тому я не розумію їхнього закону. Мої руки й шкіра не схожі на їхні.
Помиляєшся! Ти Заруд!
А чому я не маю їхніх здібностей?
Хто я такий?
Ти…
Коко!
Побачивши покемона, він забуває про все інше.
Ти як? Тримайся!
Будь ласка, Раффлет!
Що таке, Коко?
О, Тата!
Він не рухається!
Сквовет.
На кого я схожий, Сквовет?
Скво.
Я казав не про це.
Сквовет?
Сквовет!
Якщо я не Заруд, то хто я такий?
Ким я можу бути?
Сквовет!
Піка.
Як ти там?
-Він живий! -Пікачу!
Тримайся. Ми допоможемо.
Сквовет.
У воді з сектору Б елементи не знайдені.
Повернімося в сектор Д.
Так, сер.
Ці проби води стануть доказами існування Цілющого Джерела.
Я не сумніваюся, що ми його знайдемо.
Ми вже близько.
Вибачте!
Нас перевели з головного офісу.
Пробачте.
Поранення?
Ми цілі, сер.
Дуже добре.
Усе й усі тут важливі для дослідження.
Будьте обережні.
Так, сер.
І приберіть цей безлад.
Зараз, сер.
Робіть тільки те, що вам накажуть.
Забув сказати: у кімнату доктора вхід заборонений.
-Він злиться, коли хтось туди заходить. -Ясно.
Ти опритомнів?
Як почуваєшся?
Піка!
Заспокойся!
Пікачу.
Ти не забився?
Ченсі?
Тобі вже краще?
Що таке?
Ти крутий.
Заруд.
-Дреднау! -Ні, Дреднау!
-Пікачу! -Це серйозно. Зупинімо його!
Піка!
Дреднау!
Піка!
Не підходьте!
Дреднау!
З дороги!
Дреднау!
Піка?
Заруд.
Дреднау.
Ти молодець. Як ти це робиш?
Піка.
Ось ти де.
Це ж треба!
-Дреднау не спілкується з незнайомцями. -Дред.
Дуже дякую, містере.
Гей! Куди це ти!
Як ти це зробив?
З Дреднау?
Піка!
Чому ти тікаєш?
Заруд!
Що сталося?
Заруд!
Піка?
За-за.
А, це? Хочеш побачити покебол?
Бачиш? У мене теж є.
Гей, що ти робиш?
Відпусти!
Пікачу, допоможи мені.
Пікачу!
Пікачу.
Стривай.
Це ти вперше бачиш покебол?
Заруд.
Піка?
Пікачу, що таке?
Піка-піка.
Заруд.
Ого! Ти можеш говорити з Пікачу?
Пікачу.
Круто!
Мене звати Еш.
Піка. Пікачу.
Пікачу. Піка-пі!
Пікачу. Піка-пі.
-Ви можете спілкуватися. -Піка!
Мене звати Еш. Зрозумів?
«Звати Еш».
-Так! -Заруд!
А тебе як звати?
Піка-піка.
Коко.
Пі-пі.
Отже, тебе звати Коко.
Радий знайомству.
Зар?
Зар!
Піка.
Стільки побачити
Покажу тобі нові місця
Ми такі круті
Ми ніби знайомі все життя
Що можу зробити я, ти теж можеш
Розслабся Нам не потрібен план
Оце вже ні!
Стільки можна вивчити Треба тільки дивитися
Робитимемо це по черзі Якщо ти впадеш, я спіймаю
Пригоди разом От для чого потрібні друзі
Нетерпляче чекаю Що буде в майбутньому
Усі разом Надіюся, цей день не закінчиться
Що може бути краще
Ніж гратися й бігати з новими
З новими друзями
Так, так
Що може бути краще
Ніж чудово проводити час з новими
З новими друзями
Гарно, еге ж?
Піка.
Що не так?
-Піка! -Гей, Коко!
-Феєрверк скасували? -Покемони заважають.
Візьміть себе в руки!
Що з ними?
Щось не так?
Ми готуємося до феєрверків,
а вони заважають.
-Цікаво чому. -Якби ми знали, виправили б це.
Ми не почнемо вчасно.
Фалінк!
Гей! Це небезпечно! Спускайся!
Зачекайте, будь ласка!
Він розуміє, що кажуть покемони.
-Так, авжеж, хлопче. -Ні, це правда.
Він щось дізнався.
Заруд!
Він щось знайшов!
Вимкніть електрику! Негайно!
-Навіщо це? -За!
Тримайся!
Заруд.
Усі тягніть!
Повільно!
Заруд!
Там дитина. Дивіться, щоб труба не зламалася.
Обережно! Потихеньку!
Він виліз!
Заруд!
Один з них застряг у трубі.
І ви не хотіли, щоб запускали феєрверк?
Правильно?
Пікачу.
Я не знав і повівся з вами жорстоко.
Фалінк!
Поздоровляю вас!
Піка-піка!
Заруд!
Якийсь він дивний, так?
Усе добре. Це лише феєрверки.
Пікачу!
«Лише феєрверки».
Пане мер!
Цього року ви влаштували чудове шоу.
Дякую, але це завдяки їм. Вони врятували Фалінкс.
Дозвольте сказати, що я вам безмежно вдячний.
Дякую.
Тому ми успішно запустили феєрверки, щоб загадати бажання Селебі.
-Міфічному покемону Селебі? -Так.
Селебі — наша покровителька з джунглів.
Можна її побачити?
На жаль, ми вже давно її не бачили.
Чому?
Селебі з'являється, тільки коли панує мир.
Якщо вона не показується, значить, у джунглях
діється щось дуже погане.
Ой-ой.
Також є інший міф.
Якщо Селебі ховається далеко у джунглях,
вона залишає яйце.
Ще кажуть, що Селебі принесла це яйце з майбутнього.
Невже? З майбутнього?
Пам'ятай, що це міф.
Хотілося б, щоб Селебі повернулася в наші джунглі,
щоб у людей і покемонів було світле майбутнє.
Ми висловлюємо це бажання за допомогою чудових феєрверків.
Сквовет!
Коко!
А, це ти.
Сквовет!
Заруд!
Піка!
За.
Заруд.
Ця сім'я? А що з ними?
-Ми їх побачимо знову. -Можна завтра?
Ні, завтра не зможемо. До того…
Сім'я.
За.
-Що таке? -Піка?
Піка!
-За-за. -Що таке, Коко?
Заруд.
Ти щось шукаєш?
За.
Еш. Заруд.
Що ти кажеш? Просиш піти з тобою?
Гей, Коко. Ще далеко?
Заруд.
Сквовет!
Заруд.
Сквовет.
Сквовет!
Сквовет.
Сквовет!
Який гарненький.
Заруд.
Це пастка!
Що це значить?
Еш!
Заруд.
Заруд!
Покемон?
Пікачу?
Коко.
Сім'я.
Твоя сім'я має покемона?
Піка.
Ти спілкуєшся мовою людей?
Спершу безслідно зник, потім привів людину?
Ти завжди знав.
Я людина, правда?
Ну ж бо, Тата! Скажи правду!
Я людина, як він! Я не Заруд, так?
Неправда! Ти Заруд.
Не бреши мені.
Що там таке?
Вони справді як сім'я.
Піка.
Я привів сюди Еша, щоб показати тобі.
Там ще багато таких, як він!
Вони запустили щось блискуче в небо!
Люди й покемони дивилися разом! Усміхалися разом!
-Піка. -Сквовет?
Сквовет.
Заруди цього не вміють! Ти всього мене навчив!
Навчив добувати їжу.
Бігати, гойдатися на ліанах.
Усього!
Тоді чому?
Чому не розповів про людей?
-Не хотів тебе засмучувати. -Не бреши.
Я вважав себе диваком, бо дружу з усіма покемонами.
Але річ не в тім, а в тому, що я людина.
Якщо я зможу дружити з покемонами, краще буду людиною!
Піка.
Я знав, що рано чи пізно це станеться.
Твоя правда.
Ти людина, а я не твій рідний тато.
-Тепер ти знаєш. -То скажи, хто я.
Тоді ходімо.
Це дослідження припинили десять років тому.
Чому?
Через нещасний випадок.
Нещасний випадок?
На цьому комп'ютері пароль.
Потрібен комп'ютер доктора.
Нас попереджали.
Заборона входити в кабінет доктора — чітка вказівка.
Доктор точно щось приховує!
-Що? -Що?
Коли я тебе знайшов, дощило.
Ти був сам, лежав у дивній коробці.
Інших людей поблизу не було.
Коли я тебе знайшов, на тобі було це.
Навіщо ти взяв мене?
Не знаю. Чесно.
Своїх рідних я не знав.
Не знав, звідки я.
Ти нагадав мені мене.
Я не міг тебе покинути.
Малюк на цьому фото — ти.
Двоє дорослих, мабуть, твої батьки.
Пі-пі.
Вони схожі на тебе.
Я всюди шукав твою сім'ю.
Так я знайшов цей будинок.
Мабуть, це було ваше сімейне гніздо.
Але коли я його знайшов, там усе вже було так.
Тоді я зрозумів, що виховуватиму тебе сам.
Тепер я бачу, що це могло бути помилкою,
бо я все одно тебе засмутив.
Це все. Я все тобі розповів.
Тепер вирішуй.
Роби з цим домом що хочеш.
Тата!
Коко.
Тепер просто…
Воббафет!
А це навіщо?
-Вдалося! -Тепер я.
Подивимось, що цікавого є в кабінеті доктора.
Обережніше з цим!
-Іншого в нас немає. -Знаю.
Упіймала.
-Усе гаразд. -Так, поки що.
Що?
Це псих, який хотів проковтнути Пікачу!
Відпусти! Будь ґречним!
Відійди!
Геть!
Краморант!
З мене годі!
Цей злодій має проблеми.
Дивлячись на вас, я згадав про свого батька.
У дитинстві я розповів про свою мету друзям, вони посміялися.
Але я не забуду слова тата.
«Мапа до твоєї мети — у твоїй душі.
Якщо здатися, мрія не здійсниться».
Подорожуючи з Пікачу, я починаю його розуміти.
Не засмучуйся. Ви сім'я.
Ви сперечаєтеся,
але потім швидко помиритеся.
Сім'я — це велика загадка, правда ж?
-Що таке? -За!
Що ти шукаєш?
-Сквовет. -Пікачу.
Заруд.
О, так.
Хочеш знайти рідних.
Я допоможу.
-Сквовет. -Пікачу.
Сквовет?
Сквовет!
Здається, я вже це бачив.
Сьогодні я зустрів людину з такою позначкою.
Піка!
Заруд?
Піка.
Думаю, вона щось про це знає.
Коко.
Ходімо?
Коко.
Ходімо.
Старійшино, це ти?
Це ж треба.
Отже, ти сказав йому правду.
Дарма я одразу цього не зробив.
Ти впевнений?
Що я знаю про те, як бути татом?
У мене його не було. І я ним не став.
Ми вже давно не бачили Селебі, правда?
Селебі?
Востаннє я її бачив
якраз перед тим,
як ти прийшов.
Кажеш, це я винен?
Будь ласка, дослухай до кінця.
Спершу зникає Селебі, потім з'являєшся ти,
потім вирішуєш виростити Коко.
Думаєш, ці події не пов'язані?
У тебе своя доля.
Відповідь знають тільки ці животворні води.
Джерело! Понесемо його до джерела!
Не можна. Це небезпечно. Я не дозволю.
Але у мене покемон, який потребує допомоги!
Я мушу щось зробити!
Добре.
Віддай мені. Його можна вилікувати інакше.
Справді?
Це правда.
Тепер відійди.
Тата!
Що з тобою?
Усе гаразд.
Просто ця дія знесилює.
Рафф?
Раффет!
Тобі вже краще!
Неймовірно! Як ти це зробив? Скажи!
Цю дивовижну дію може виконати лише дехто з Зарудів.
Попроси допомоги в джунглів — і вони поділяться силою.
Та якщо це робити часто, у тебе закінчиться життєва сила.
Використовуй цей рух за необхідності.
Дуже дякую, Тата.
Смачний корм для покемонів.
Тут нікого немає, крім нас.
-У мене від неї гази. -Шукай того крилатого психа.
Воббафет!
Прямо перед нами.
Що він тут робить?
Хтозна.
Сквовет.
Прошу сюди.
Піка.
Подивіться лише!
Так, це вражає.
Так.
На них треба сидіти.
-За. -Вибачте за затримку.
Я голова цієї лабораторії.
Мене звати Зед.
Маєте до мене питання?
Я Еш.
-Це мій напарник Пікачу. -Пікачу!
А це Коко.
Дивіться. Ми шукаємо цих людей. Знаєте їх?
-Подивимось. -Здається, вони працюють у лабораторії.
Мабуть, це фото батьків Коко. Я хочу возз'єднати сім'ю.
Де ви це взяли?
То це Ел?
Ел?
Ця пара — пан та пані Молібдени. Вони керували лабораторією.
Дитина в них на руках — Ел,
їхній син.
Вони очолювали команду дослідників Цілющого Джерела.
Раніше вважалося, що джерело — легенда.
Різні лабораторії шукали його,
але не знаходили.
А ця пара знайшла його у джунглях.
І взяли зразок води. Це історичний прорив.
Сквовет.
Заруд.
Вибачте.
Невже це правда?
Саме так.
Цей кулон належав Молібденам.
Шерон, принеси сканер.
Так, сер.
Еле, дозволь.
За.
У чому річ?
Коко виростив покемон.
-Він не знає людської мови. -Що?
Його виростив покемон?
Тобто він може говорити з покемонами.
Неймовірно.
Прошу, докторе.
Дякую.
Я перевірю, чи ти справді Ел.
Мені потрібен скан твого кулона.
Не бійся, це не боляче. Розслабся.
Не бійся, я його не заберу.
Прошу.
Шерон.
-Біометричні дані підтверджені. -Це ж треба!
Тоді я повинен щось сказати цьому хлопцеві.
Пана та пані Молібденів немає в лабораторії.
Вони загинули десять років тому.
Жартуєте.
На жаль, ні.
Піка?
Сталася ДТП.
Вони загинули, дослідження втрачене.
Ел зник.
Ми думали, він теж загинув.
Але ти живий.
Це справжнє диво.
Коко.
Він сказав, твоїх батьків немає на світі.
Піка.
Шерон, є результати.
Дякую.
-Докторе. -Що ви знайшли?
Виведіть на екран.
Сер, усе гаразд?
Дані, які ми вважали втраченими, зберігалися в кулоні Ела.
Усі вони ушкоджені, крім…
На екран?
-Невже? -За!
Цілюще джерело.
Піка.
-Сквовет. -Піка?
Сквовет.
Що таке, Коко?
Він знає, де джерело?
Авжеж. Джунглі — це дім Коко.
Еле, якщо знаєш щось, скажи мені.
Заради мрії батьків.
Заради них!
-Ел! -Піка?
Сквовет!
Коко! Вибачте. Мені треба йти.
Докторе?
Коко!
Зачекай, Коко!
Я піду з тобою.
-Заруд! -Сквовет!
Сквовет.
Сквовет!
Ой-ой. Куди далі?
Хай куди ми підемо, навколо тільки дерева.
Пікачу, є щось?
Піка.
Сквовет!
Піка.
Знаєш, де Коко?
Сквовет!
Усі ці люди знають, хто я.
Чому мене залишили в лісі?
Мені не можна було лишитися з ними?
Їм довелося мене покинути?
Що це таке?
Це він.
Воно справді тут!
Ого, докторе!
Чудово!
Ми знайшли його!
Так, безсумнівно.
Це Цілюще Джерело. Там його витоки.
-Дивіться, те дерево. -Так, дерево з малюнка.
Заруд!
Еле, це завдяки тобі.
Гей, не засмучуйся.
Ти не зрозумієш.
Вибач. Ми не хотіли цього робити.
Ми не хочемо нікого кривдити!
Що з ним робити, докторе?
Вибору немає.
Він піде з нами, щоб більше не нападав.
Дрілбур!
Бонслай!
Заруд!
Що сталося?
Що таке? Що це все значить?
Вибачте, але ми вирішили використати вас.
Як інакше ми б знайшли те, що шукали?
Заруд.
Сквовет.
Знаєш, чому ми прийшли?
Так роблять друзі.
«Так роблять друзі».
Пікачу.
Піка!
Що ви робите?
Вибачте, будь ласка.
Сквовет!
Лежіть тихо, добре?
Зачекай!
Випусти нас!
-Доручаю вам дітей. -Так, сер!
-Базікало. Теж мені! -Це наш шанс.
-Тобто? -Де Пікачу? Отам.
У вантажівці.
А якщо ми візьмемо вантажівку покататися?
Чудова думка! Ми такі погані!
Як думаєте, що там таке?
Не знаю. Піди перевір.
Зараз.
Отримаємо ключ і Пікачу одночасно.
Як змусити його виплюнути ключ?
-Запхай йому руку в горлянку! -Не треба різких рухів.
-Мої лапки цього не робитимуть. -А хто робитиме?
Що?
Ви думаєте те саме, що я?
Стривай. Тоді Пікачу вислизне.
О, рішення.
Нема про що думати! Ключ!
Пікачу поруч. Спіймаємо його пізніше.
У кабінет Базікала можна потрапити лише тоді, коли його немає!
Отож. Звучить логічно.
Тоді ворушіться!
Воббафет!
Тата, скажи мені, що робити?
Не виходить!
Пікачу, хвіст! Якщо я зможу прокусити.
Зараз ми тебе визволимо і врятуємо покемонів.
І твого тата теж.
І джунглі. Боротимемося, доки не переможемо.
Гей, що це таке?
Мені теж цікаво.
Вони прийшли сюди по Дерево Серця.
Повідомте Старійшині.
-А ти? -Я стану їм на заваді.
Добре.
Влаштуймо разом гармидер, як у давні-добрі часи?
Слушна думка. Бо інакше вони знищать наш дім.
Отак. Ти зможеш!
Піка.
Піка-піка!
Залізний Хвіст!
Піка!
Чудово!
Коко!
Тепер усе буде добре.
Піка!
Сквовет!
Ти цілий?
Доктор щойно зв'язався з нами.
По рації в машині.
-Я охоронятиму машину! -Супер. Дякую.
Пікачу!
Гей! Швидше!
Відчиняй!
Пікачу! Ще раз!
Піка!
Готові?
Піка!
Пікачу!
-Так! -Пікачу!
Пікачу!
Р
-Піка-піка! -Еш! Заруд!
Пікачу!
Може, ми втечемо?
Як хочете.
Дякую.
Якраз навпаки, ми маємо дякувати вам.
Гей, припини!
Почнімо!
Що це таке?
Це покемон!
Зараз він нападе.
-Не виходьте. -Чому вони нападають?
Хтозна.
Зачекай мене, Тата. Усі!
Ти цілий?
Так.
Це недобре.
Докторе?
Усе одно продовжуйте.
Це просто покемони.
У разі небезпеки вони втечуть.
Не чіпайте мого тата!
Коко?
Тата? Ти цілий?
Чому ти повернувся?
Ви тільки заважаєте.
Думаєте, цей покемон?
Він виростив Ела.
Геть звідси!
Тримайся!
Заруд!
Піка!
Заруд!
-Докторе! Подумайте, що ви робите. -Сквовет.
Мене твоя думка не цікавить.
Ви знайомі?
Не дуже близько.
Це мій друг.
Чотири, п'ять.
-Я йду шукати! -Таємниці.
Де таємниця? Усе чудово складається.
Старійшино.
Відпочинь і заспокойся.
Ліс вирубають люди.
Я легко поранений.
На відміну від нього.
Не знаю чому,
але цей хлопець бився на нашому боці,
Коко називає його другом.
По-перше, треба зупинити знищення джунглів.
Так.
Ми близько й відчуваємо його силу.
Так. Яке воно гарне.
Докторе! Там покемони, яких ми бачили.
Мабуть, це їхнє гніздо.
Збіг!
Докторе, зразки ідентичні!
Тепер ми маємо місце розташування.
Відскануй величезне дерево.
-Негайно. -Сер.
Що це таке?
Усередині — величезна енергія.
Тому воно цілюще.
Киньте якір у дерево.
Ви впевнені?
Швидше!
-Так, сер. -Зачекайте! Ні!
Вони перейшли межу.
Дерево Серця.
Докторе, ми шукали джерело? Займіться ним, а покемони…
Помиляєшся. Моя мета — не джерело.
Цілюща сила — це лише частки енергії,
що потрапляють у воду з дерева.
Моя мета — це дерево.
І для цього…
Так.
Я піду на будь-які жертви.
Не можна визнавати поразку.
Хто може битися, за мною!
Не можна. Невже ти думаєш перемогти цю штуку?
Якщо вдарити в лоб, ми постраждаємо.
Але Тата.
Кажеш нам нічого не робити? Як ми захистимо дерево без бою?
-Але… -Ми Заруди!
Ми сильні! Ми безстрашні!
Життєва сила джунглів, озвися!
-Дивовижно. -Піка.
Уперед! За Дерево Серця!
Заруд!
-Пікачу, ходімо! -Піка!
Тата, а ти відпочинь.
Забирай хлопця й тікай. Ви не переможете.
Покемони з джунглів! Що з ними буде?
Я не переживу твою смерть.
Я знаю.
Тому й борюся!
Коко!
Піка.
Я мав би знати. Як мені захистити покемонів,
захистити наш дім,
захистити всіх?
Як мені захистити Коко?
Брав!
-А тобі я що зробив? -Годі, Брейвіері! Він врятував Раффлета.
Так! Лети звідси!
Нахаба. Навіть не подякував.
Вони знову разом, це найважливіше.
Сім'я — це диво.
Ти сам бачив.
Він знав, що я Заруд, але напав.
Брейвіері забув про обережність.
Раффлет має пишатися такою сім'єю.
А ти?
Хтозна, Коко.
Мало хто сильніший за мене.
Це правда.
Але якщо настане час…
Якщо настане час…
я можу тільки битися.
Так, але хіба це не занадто?
Я це так довго планував.
Чому вони так роблять?
У людей і покемонів життєва сила та сама.
Чому вони не розуміють, що мій шлях правильний?
Це ж очевидно!
Ви всі однакові.
Заруд.
Їх багато.
Заруд?
Вони прагнуть помсти.
Ми їх розлютили.
Докторе Зед! Дивіться, що ви накоїли!
Вибачте. Ми зараз підемо!
Нікуди ми не підемо. Я покажу вам правильний шлях.
Твої батьки зробили неправильний вибір, Еле.
І заплатили найвищу ціну.
Бос, я заслуговую на пояснення.
Зед, виявляється, джерело цілющої сили —
величезна маса енергії в дереві.
Та на цьому великому дереві живуть покемони Заруди.
Безсумнівно, дерево важливе для Зарудів.
Прошу вас змінити рішення. Ми довго його шукали й тепер знайшли.
Ми припинимо роботи,
доки не знайдемо вихід, прийнятний для людей і покемонів.
Зупинитися через покемонів? Що з тобою таке?
У людей і покемонів одна життєва сила.
Ми разом живемо у світі. Я роблю правильний вибір, Зед.
Я впевнений.
-Ось відео десятирічної давнини. -Подивимося!
Авжеж.
Проєкт «Цілюще джерело» припинений,
хоча сила цього джерела може врятувати багатьох людей.
Через жалюгідних покемонів!
Кажу вам: ви помиляєтеся!
Якби я був на чолі, я завершив би дослідження.
Мій шлях правильний.
Якби я мав владу,
я довів би всім, що мій шлях — правильний.
І я можу!
Якщо поруч не буде Молібденів.
Гей, ви! Де дані?
Ми їх стерли!
Але чому?
Щоб захистити їх!
Це неприйнятно!
Будь ласка, пробач.
Так краще.
Усе на краще.
Я ніколи не здамся.
Я відновлю це дослідження за всяку ціну.
Тепер я вибираю шлях.
Цієї миті
моя давня мрія здійснилася!
Як він міг так вчинити?
Це жорстоко.
Я нічого такого не знала.
Еле, тоді тобі пощастило, що я припустився помилки,
та якщо втручатимешся далі, я не пощаджу ні тебе, ні Зарудів!
Ну, привіт.
Допоможіть, будь ласка.
Якщо так буде й далі, усі втратять все.
Я прошу вас усіх допомогти.
Назліф!
Я знаю.
Я не маю права нічого у вас просити.
Та я мушу допомогти Коко.
Я його батько й повинен щось зробити.
Хай там що, я повинен постаратися захистити Коко.
Ви друзі Коко, він вами дуже пишається.
Флайгон, ти задира, але сильний.
Ніндзяск — найшвидший покемон у джунглях.
А Коттоні завжди тримаються разом.
Я знаю, що Заруди самі не переможуть у цій битві.
Та якщо ви об'єднаєте ваші сили з Зарудами,
думаю, ми врятуємо Коко й джунглі.
Будь ласка.
Я прошу вас битися на нашому боці.
Будь ласка!
Я вас благаю!
Думаєте, кілька покемонів і двоє дітей зможуть мене зупинити?
Авжеж зможемо!
Бо ми працюємо разом.
Яка химерна думка. Увесь світ побачить, що я маю рацію!
Зараз я досягну того, чого не могли досягти Молібдени!
-Пікачу, Швидка Атака! -Піка!
Піка!
Пікачу, ти цілий?
Пікачу.
Де ділося ваше нахабство?
Люди й покемони хотіли мене зупинити?
Це Тата.
З ним покемони з джунглів.
Вода поливає дерева.
На них світить сонце, дерева стають джунглями.
Точно. Дерева — це покемони,
значить, ти світло.
Чуєте тупіт ніг.
-Чуєте звук багатьох голосів? -За!
Знову? Як вони можуть протистояти мені?
Життєва сила джунглів!
Хай ваші голоси почує Дерево Серця!
Я вас зупиню!
Усіх вас!
Тата, ти поранений. Ти житимеш?
Аякже. Пам'ятай, це я.
Такі сильні!
Піка!
Покемони з джунглів зібралися на захист свого дому.
Брейвіері!
Усі покемони з джунглів,
джерело енергії Зарудів.
І вперше джунглі почали дихати.
Це значить, що ми помилялися?
Ти нахаба!
Жалюгідний покемон мені не завадить!
Тата!
Прошу, не бійся, головне, щоб ти був цілий.
Тата! Ні!
Віднесемо його до джерела, Коко. Допоможи їм.
Ви не розумієте, що треба здатися. Але я вам поясню!
Давай, Коко!
Він мусить вижити!
Тепер битимешся з нами!
Не можна двічі забрати в Коко сім'ю!
Пікачу!
Допомагає, Тата?
Що не так?
З Дерева Серця вилили воду,
і її сила зменшилася.
О ні.
Як я…
Зі мною все буде добре. Усе буде гаразд.
Не треба цього виразу обличчя.
Сквовет!
Пікачу! Удар Блискавки!
Пікачу!
-Ну як? -Піка?
Вибач.
Я був тобі поганим татом.
Знову цей вираз обличчя.
Чому ти й досі так кажеш?
Я довго думав,
чи здатний я бути батьком.
Але тепер…
Що тепер?
Я радий, що ти мій син.
Дуже радий.
Тата, ні!
Тата!
Скажу тобі одне.
Якби з'явився той, кого я не можу перемогти…
Так?
Я захищав би тебе всіма можливими засобами.
Я б теж тебе захищав, Тата.
Хіба такий малюк, як ти, здатний на це?
Так?
Не забувай: я син свого тата.
Ти найкращий у світі син!
Знаєш,
нарешті я це зрозумів.
Я вже був батьком.
Бути батьком — це значить мати щось важливіше
за самого себе.
Коко.
Я виконаю дію Тата й зцілю його.
Коко, це неможливо.
Він сам тобі сказав.
Ти людина.
Я Заруд.
Я татів син!
І я врятую тата!
Я знаю, що зможу.
Я єдиний, хто це може!
Я його син!
Я татів син!
Тата!
Що це?
Це музика?
Пахне якось не так.
Коко?
Покемони б'ються з усієї сили,
а ми безпорадно спостерігаємо.
Стривайте. Здається, система управління — позаду машини.
-Зламаємо її — і машина зупиниться. -Точно?
-Так! -Слухай, Еше!
Я чув.
Ось це місце.
Пікачу, швидше! Цілься у задню частину!
-Пікачу! -Швидка Атака!
Піка!
-Стережися! -Піка!
-Я знаю, що ти хочеш зробити! -Піка!
Що ти плануєш?
Піка! Пікачу!
І машина зламається?
Піка!
Ясно. Тоді за мною!
Піка?
Хочеш нам допомогти?
Тата!
Неймовірно.
Ти врятував мене, так?
Коко, що мені з тобою робити?
Піка!
Уперед!
Піка!
Уперед!
-Давай! -Так!
Пікачу! Залізний Хвіст!
Пікачу!
Уперед, жовтий!
Піка!
Добре!
Піка!
Ми змогли!
Це кінець, докторе.
Його немає.
Я не здамся. Я доведу, що маю рацію!
Він ще живий?
Ні!
Коко! Не женися за ним!
Старійшино!
Відпусти!
Коко, годі! Зупинися!
Що сталося?
Гнів опанував Коко.
Коко! Доктор Зед!
Піка!
Не зачіпай мене!
Коко!
Відпусти. Що ти робиш?
Чуєш мене, Еле?
Якщо ти думаєш, що я здамся…
Еле?
Еле!
От і все.
Пікачу.
Так, віднесіть каміння туди.
Так тримати! Ви молодці!
Сквовет.
Що ви на це скажете?
Ми поводилися як господарі джунглів, завдавали шкоди
й постійно крали все, що хотіли.
Порівнюючи нас з тією злою людиною,
я думаю: «У чому різниця?»
Джунглі належать усім покемонам, що живуть тут.
Без життєвої сили вони не зціляться.
І ми частина цієї життєвої сили.
Ніхто не є винятком.
Ми це знаємо завдяки закону.
Піка!
Привіт, Тата. Тобі краще?
Так, дивися.
-Заруд. -Піка?
Тата, це недобре.
Дивися.
Любі покемони з джунглів, урочисто вам клянемося.
Обіцяємо відновити джунглі, навіть якщо на це підуть роки.
Благаю вас: повірте нам.
Прошу, Заруди.
Навряд чи вони зрозуміють.
Вони розуміють.
Ти диви!
Вони можуть, якщо хочуть.
Піка!
Сквовет?
Ця сила просто вражає.
Заруди неймовірні!
Піка!
Гаразд! Посадимо більше дерев!
-У нас багато роботи, Пікачу. -Пікачу!
-У нас теж. -Мем.
Ми Заруди Нас об'єднує дерево
Воно завжди стоятиме
Заруд
Старійшино?
Коли він оголосив, що хоче тебе виростити,
навряд чи хтось думав, що це наше майбутнє.
Озирнися.
Ти допоміг встановити зв'язок між людьми й покемонами.
Мабуть, ніхто крім тебе на це не здатний.
Коко, ти і людина, і Заруд.
Тому, на мою думку,
ти маєш серця обох істот.
Голоси за голосами Ми пульс джунглів
Кричіть щосили Ми пульс джунглів
Кричіть щосили під Деревом Серця!
Еше, йдеш?
Завдяки Зарудам
дерева ростуть швидше, ніж я думав.
Він хоче піти?
Так.
Еш і Коко — друзі.
Так. Назавжди.
Пікачу!
Ми ще побачимося.
Заруд, Коко, до зустрічі!
Піка-піка!
Гей, Тата.
Тата?
Чому ти пішов?
Гей, Коко. Я говорю з племенем.
Старійшина дозволив мене повернутися й запросив тебе.
Більше немає причин не пускати вас.
Тата, я тут подумав.
Про що?
Я хочу вирушити в подорож.
Я давно про це думав.
Допомагатиму людям і покемонам подружитися. От чого я хочу.
Га? Жартуєш? Ти хочеш покинути джунглі?
Річ не в тім.
Я це знаю.
Я люблю покемонів і людей теж.
Я хочу їм усім допомогти.
Усім? І як ти збираєшся це робити?
Ти покемон, маленький Заруд.
Ні! Я людина й покемон, а ще я твій син!
Я можу це зробити, бо мене виростив ти.
І ти це теж можеш!
Які дурниці. Ти повернешся у сльозах!
Я доведу, що ти помиляєшся!
Роби що хочеш.
Вибач, Тата.
Подбайте про мого тата!
Ти цього хочеш?
Так, це ідеально.
Він не жартує.
Я зрозумів це й нічого не можу вдіяти.
Гей, мій син іде від нас.
Зробіть, як я казав!
Так!
Ти бачив те, що бачив він?
Так.
І як воно?
Усе було так, як сказав Коко.
Еше!
-Пі-пі! -Це Коко!
-Коко! -Пікачу!
Усе гаразд?
Коко теж іде.
У подорож?
Сильно вдарився?
Піка-Пікачу!
Що, Коко?
Це.
Я цього не приносив.
-Дивовижно! -Піка!
Тата.
Сквовет!
Зроби все, що можеш, але повернися.
Зв'язок між людьми й покемонами —
ти допоможеш його створити.
Ти зможеш, я знаю.
Все-таки ти мій син,
і я тобою пишаюся.
-Коко? -Пі?
Бувай, Еше. Пікачу.
Я знаю, ми ще зустрінемося.
Пікачу!
До зустрічі! Бувай!
Піка-піка!
Мене звати Коко.
Я людина і покемон.
І я син свого тата.
Відео з анонімного джерела
майже повністю підтверджує
причетність доктора Зеда до ДТП десятирічної давнини.
«Біотоп» скоро проведе прес-конференцію.
Привіт, мамо!
Яка несподіванка. Ти майже ніколи сам не дзвониш.
Я хотів побачити твоє обличчя.
Ти захворів? З'їв щось не те?
У тебе гарячка?
Ні. Я здоровий.
Стиглі ягоди.
Заспокойтеся. Усім вистачить.
Ну що ж.
Життя покращилося.
Селебі!
Неймовірний, непередбачуваний світ покемонів.
Вони допомагають одне одному і людям, що живуть поруч.
Іноді вони сваряться, але вони одна сім'я.
Між ними багато різних зв'язків,
у світі багато людей і покемонів,
а також багато мрій і пригод.
Це світ, повний надії.
Повний чудес.
Дивовижний світ покемонів.
Переклад субтитрів: Галина Козловська