Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Syng nå, Zarude Vi er de sterke
Vi er ikke redde Za-Za-Zarude
For vi er jungelens livsblod La dem få høre
For jorda tar til seg vannet
Vann får trær til å vokse Lyset stråler ned på dem
Trærne blir til en jungel Kan du høre? Fottrinn, nye fottrinn
Kan du høre? Stemmer, nye stemmer
For vi er jungelens livsblod La dem få høre
Ved Hjertetreet
-Hei! Kom igjen! -Ja.
Ja! Ta dem!
-Hei! Hva er det? -Det jeg kom for å snakke med Eldste om.
Har du glemt at ingen utenforstående får komme inn på området vårt?
Så, så. Ro dere ned.
-Du har visst tatt med deg noe uvanlig. -Eldste.
-Et menneske, stemmer det? Et barn. -Menneske? Det der?
Den lukter som rumpa til en Stunky!
Hva har du tenkt å gjøre med det?
Jeg vet ikke helt. Men dere hørte det, ikke sant? Den lyden.
Går jeg fra den, vil den ikke overleve.
Det er ikke vårt problem! Ingen får bryte loven!
Jeg skal bli kvitt den!
-Gi dem inn! -Ta dem!
-Adlyd lovene! -Bli kvitt den!
Vann får trær til å vokse. Lyset stråler ned og gjør trærne til jungel.
Vannet får oss Zarude til å vokse og gir oss vår overflod!
Slipper vi til andre, vil vi svinne hen og til slutt forsvinne!
Det er Zarude-loven!
-Slutt å klage. Jeg vet det. -Så skynd deg og…
-Jeg skal dra og finne foreldrene! -Hva?
-Jeg trekker meg fra flokken. -Vet du hva det innebærer?
-At loven ikke gjelder for meg mer. -Du får aldri komme tilbake!
Du mister alle vennene dine!
Det kan ikke hindres.
-For en forræder. -Jeg trodde jeg kunne stole på deg.
-Din sviker! -Beklager.
Hva er i veien, lille fugl? Å ta til vingene er vanskelig
Himmelhvelvet venter på deg Det er mye å lære her med meg
Ta en sjanse
Den venter på deg
Jeg er rett ved
Ser deg sveve
Gjennom storm og vind Gjennom kaos og hjem igjen
Husk at jeg er alltid her, og du er trygg
Gjennom tykt og tynt
Gjennom mørket og hjem igjen
Husk at jeg er alltid her, og du er trygg
Ja, du er trygg
Trenger ikke gråte nå
Prøv igjen så kan det gå
Faller du, så reis deg opp Jeg vet det bor mer inni deg
Som lys på en sky
Det stråler av deg
Jeg er her på ny
Og ser deg fly
Ja, du er trygg
Dette er Milyfa Town. Liten og omringet av jungel.
Ash vil fortsatt bli Pokémon-mester med partneren Pikachu,
og nå skal han til Okoyaskogen på nye eventyr.
Hei, kompis! Nå må jeg dra.
-Vent litt! -Hva er det?
-Er du sikker på at du er klar? -Ja! Det går fint.
-Vi ses. -Vent!
Jeg er bekymret! Hva med sprayer, ekstra klær og mat til Pikachu?
-Du bekymrer deg for mye. -Foreldre skal det.
-Ok! Nå legger jeg på. -Der er den holdningen igjen!
-Hvis det skjer noe med deg… -Noen roper! Snakkes!
Mamma kunne pratet helt til i morgen.
Se, kompis! Jungelen. Så stor den er!
Skynd deg, Dada!
-Vent, Koko! -Bærene var nesten modne sist vi var der.
-Det haster ikke. De går ingen steder. -Man kan aldri vite.
Hva er i veien?
Jeg hører ikke hvis alle snakker i munnen på hverandre.
-Hva er det, Koko? -De er sinte.
Så det er dét.
Dada?
Er det…
De har kommet seg helt hit.
Vær stille. Jeg har ikke noe med dette å gjøre.
Jeg gledet meg også til å spise bær med sønnen min!
-Det stinker! -Dada? Jeg er sulten…
Hei! Jeg tror jeg fikk en god idé.
Ikke bare god, men en super idé! Vi kan lage vårt eget sted for bær!
Det er jo logisk. Det tenkte jeg ikke på. Vi gjør det. Godt tenkt!
-Syns du? -Det er frø inni denne, ikke sant?
Har vi det nær oss, plager de oss ikke, og når vi har fått masse bær,
kan vi dele med alle!
Bare sønnen min ville kommet på det! Da sier vi det!
Vi samler så mange vi kan, og drar hjem.
Pikachu, så du det? Det trekket har jeg aldri sett før.
La oss kjempe og fange den! Pikachu, Quick Attack!
Sånn ja!
Bruk Thunderbolt!
Jeg skal fange…
-Det var uansett en morsom Pokémon. -Det er alt eller ingenting for den.
Men hvis Pikachu ikke var sånn, ville han ikke vært perfekt for Team Rocket.
Men det er avskrekkende å få elektrisk støt fra innsiden.
Jeg får vondt bare av å tenke på det.
Se der! Denne gangen klarer vi det.
Den er rask, men jeg skal nok fange…
Det var litt av et fall.
-Gikk det bra? -Det går fint. Bare se!
Å… Ikke nå igjen.
-Er du Pokémon-trener? -Ja.
Jeg er Ash fra Pallet Town. Og dette er partneren min Pikachu.
Jeg er Sharon, forsker for firmaet Biotop. Hyggelig å treffe deg!
Forsker? Hva forsker du på her?
Vi tar prøver for å finne ut hvilke komponenter som fins i vannet.
Så spennende!
-Han har ikke peiling! -Dum som et brød!
-Hva er det de driver med? -Jeg fant det!
"Biotop bruker nyskapende teknologi
for å oppdage nyvinninger som fører til fred og harmoni for folk og Pokémon."
Høres seriøst ut.
-Å? -Hvem er dette?
"Doktor Zed er teamleder."
"Han leder jakten på en kilde som har kurerende krefter."
En kurkilde?
-Finnes sånt på ordentlig? -Uansett…
-En masse Team Rocket-fantestreker venter! -Og sjefen blir aldri lei fantestreker!
Det burde holde.
Oi.
Det ser skikkelig bra ut!
Men det kommer ikke noe spiselig på lenge.
-Lurer på når mine vokser ut. -Du klarer deg fint uten.
Jeg er straks tilbake!
Hvor skal du?
Vis meg hvor!
Men…
Jeg burde ikke bli overrasket.
Kutt ut!
Ro dere ned!
Gi dere!
Du burde stanset dem!
Ærlig talt… Vi må stoppe dem,
og så stelle Flygons sår, ellers kan den ikke fly mer.
Akkurat det vi trengte! Ta meg om du kan!
En skummel plan, men vi skal nok få det til!
Hysj. Vær stille!
Du er kurert. Nå kan du dra.
-Finner de oss, kan det bli stygt. -Det er sant!
-Hvem er "de"? -Kom deg unna, Flygon!
-Vi bare lånte kilden! -Den er vårt territorium, ikke ditt!
Territorium? Dere spiste jo all maten vår!
Det er naturlig at sterke stjeler fra svake!
-Alt i naturen er en del av loven! -Den gamle visa igjen?
Det lille krypet!
Tror du at du kan slå meg, Koko?
-Slipp meg! -Hold munn!
Så der er du…
Dada!
Jeg ba deg ligge unna! Ingen unnskyldninger!
Tror du dere kan komme hit uten å bli straffet?
Jeg visste det var galt. Jeg tar med sønnen min og drar. Eldste!
Beklager. Det skal ikke gjenta seg.
Loven er fortsatt loven. Det er for sent etter at den er brutt. Dra herfra.
Kom, Koko. Eldste har alltid vært svak for deg.
-Du er utrolig! -De vil jo ha alt for seg selv!
De vil alltid ha Zarude-loven. Den gjør at de overlever.
Hvem skal passe på de andre Pokémon i jungelen?
Jungel-Pokémon er fantastiske, og ingen vet det! Flygon er så sterk,
og Ninjask er superrask! Cottonee holder sammen og gir seg aldri!
-Jeg vet det. Kom ned. -Greit…
-Er det virkelig så ille? -Det er det for Zarude.
Da er jeg nok ikke en Zarude. Det er derfor jeg ikke forstår loven.
-Hendene mine er ikke som deres. Huden… -Feil! Du er en Zarude!
Så hvorfor kan jeg ikke bruke noen trekk? Hva er jeg?
Hva du er…
Koko!
Når det er snakk om Pokémon, glemmer han alt annet.
Går det bra? Hold ut!
Vær så snill, Rufflet!
-Hva er i veien? -Dada!
Den rører seg ikke!
Hva syns du jeg ser ut som, Skwovet?
Det var ikke det jeg mente.
Hvis jeg ikke er en Zarude, hva er jeg da?
Hvem er det meningen at jeg skal være?
Går det bra?
Han lever!
Hold ut. Vi skal skaffe hjelp.
Vannsammensetningen i sektor B testet negativt på forekomster.
-Da returnerer vi til sektor D. -Ja!
Denne vannprøven beviser at kurkilden finnes.
Jeg er sikker på at vi finner den. Vi er ett skritt unna.
-Beklager! -Vi ble nylig overført fra hovedkontoret.
-Er noen skadet? -Vi er like hele, sjef!
Bra. Alt og alle her er viktige for forskningen vår.
-Vær mer forsiktige. -Ja!
-Rydd opp her. -Med en gang, sjef!
Ikke gjør noe dere ikke får beskjed om å gjøre. Og en ting til:
Doktorens rom er forbudt område. Han blir grinete om noen går inn der.
Du er våken! Hvordan føler du deg?
Ro deg ned!
Har du skadet deg?
Vent!
-Føler du deg bedre? -Hva er det?
Du er fantastisk!
Za-Za-Zarude.
-Nei, Drednaw! -Vi må stoppe den!
Pass dere!
Unna vei!
Du var helt super! Hvordan greide du det?
Der er du!
Jøss. Drednaw pleier ikke å akseptere fremmede.
Tusen takk!
Hvor skal du?
Hei! Hvordan gjorde du det med Drednaw?
Hvorfor løper du?
Hva er det?
Å, det. Vil du se en Poké Ball? Jeg har også en.
Hei, hva driver du med? Gi deg! Slipp! Pikachu, hjelp meg!
Vent litt. Er det første gang du har sett en Poké Ball?
Hva er det, Pikachu?
Kan du snakke med Pikachu?
Supert! Jeg heter Ash.
Pikachu. Pikapi.
Dere kan jo snakke sammen!
Men jeg heter Ash. Skjønner du?
-Heter Ash. -Ja.
Hva heter du?
Koko!
Så du heter Koko! Hyggelig å hilse på deg!
Kom bli med meg Vil vise deg min verden
Jeg kjenner deg Du kan bli med på ferden
Alt jeg kan gjøre, det kan også du Vi tar det rolig, trenger ikke snu
Så mye nytt Men jeg passer på deg
Og snubler du Så skal jeg ta imot deg
Bli med på eventyr Bli med, min venn
Hva tror du venter oss i framtiden?
Håper denne dagen aldri tar slutt Kom igjen
Ingenting er bedre
Danser og løper omkring med en ny, en ny venn
Ingenting er bedre
Dette er alt jeg vil ha med en ny, en ny venn
Er det ikke vakkert?
Hva er det? Vent, Koko!
-Er fyrverkeriet avlyst? -Det er masse Pokémon i veien.
Kan dere ikke skjerpe dere? Hva i all verden er det med dem?
Er det noe galt?
Vi prøver å gjøre klart fyrverkeriet, men de står i veien.
-Lurer på hvorfor. -Hadde vi bare visst det.
Nå blir vi forsinket.
Hei! Det er farlig! Kom deg ned!
-Vent! Han forstår hva Pokémon sier. -Nå lyver du, vel?
Det er sant! Jeg tror han har funnet noe.
Han har funnet noe.
-Skru av strømmen nå! -Ash!
Hva er det til?
Vent litt!
Kom igjen og dra! Rolig, rolig.
Det er en gutt i andre enden. Tauet må ikke ryke.
Forsiktig. Han er ute!
En av dem satt fast der.
Så det var grunnen til at dere måtte stoppe fyrverkeriet?
Det visste jeg ikke. Jeg var nok litt for hard mot dem.
Det kiler!
-Han er litt av en skrue. -Det går bra. Det er bare fyrverkeri.
Fyrverkeri…
Ordfører!
-Det ble litt av et show i år igjen. -Tusen takk.
Takket være de to. De reddet Falinks.
Det er jeg uendelig takknemlig for. Takk skal dere ha.
Da fikk vi sendt opp fyrverkeriet, så vi kan ønske oss noe av Celebi.
-Den mytiske Pokémon? -Ja, Celebi er jungelvokteren vår.
-Kan jeg få se Celebi? -Det er lenge siden vi så den sist.
-Hvorfor det? -Den kommer bare når alt er fredelig.
Så når den ikke viser seg,
betyr det at det kan være noe uhyggelig på gang i jungelen.
Men det er en annen historie også. Når Celebi forsvinner,
blir det sagt at et egg blir lagt igjen et sted i jungelen.
Det sies at Celebi har tatt med egget hit fra fremtiden.
-Fra fremtiden? -Det er bare en historie.
Men jeg vil ha Celebi tilbake til jungelen vår,
og at mennesker og Pokémon skal gå en lys fremtid i møte.
Derfor arrangerer vi det store fyrverkeriet.
Koko? Å, er det deg.
-Jeg vil ha fyrverkeri! -En familie?
-Vi kan se det neste gang. -I morgen?
Nei, ikke i morgen. Kanskje ikke før du er seks.
Familie…
Hva er det?
Hva er det, Koko? Er det noe du leter etter?
Ash…
Hva sa du? Ba du meg bli med deg?
Koko, hvor langt skal vi?
Så søt den er!
-Hva er dette? Det er en felle! -Ash!
-En Pokémon? -Koko. Familie.
Er familien din en Pokémon?
Brukte du menneskespråket?
Først bare forsvinner du, så har du med deg et menneske?
Du visste det hele tiden. Jeg er et menneske, ikke sant?
Si sannheten! Jeg er et menneske, som ham!
-Jeg er ikke en Zarude! -Jo, du er en Zarude!
Ikke lyv!
Au… Hva er dette for noe?
De ser ut som en familie.
Jeg tok med Ash for å vise ham til deg! Og det var flere som ham der ute!
De sendte noe opp i lufta som glitret!
Mennesker og Pokémon så på det sammen og smilte!
Zarude kan ikke det. Du har lært meg alt!
Du lærte meg å finne mat, hvordan man løper og svinger seg i lianer.
Så hvorfor fortalte du meg ikke om mennesker?
-Jeg ville ikke gjøre deg trist. -Ikke prøv deg!
Jeg trodde jeg var rar som ble venner med alle Pokémon.
Men det er fordi jeg er et menneske.
Hvis det betyr at jeg kan være venner med Pokémon, vil jeg heller være det!
Jeg visste at dette ville skje før eller senere. Du har rett.
Du er et menneske, og jeg er ikke den ekte faren din. Nå vet du det.
Så si hvem jeg er!
Bli med meg.
-De avsluttet prosjektet for ti år siden. -Hvorfor det?
-På grunn av en ulykke. -Ulykke?
Maskinen er godt beskyttet. Vi prøver doktorens maskin i stedet.
De advarte oss mot å gå inn på kontoret. Da må det være noe der.
Det er ingen tvil om at han skjuler noe!
Da jeg fant deg, regnet det. Du var alene og lå i en merkelig kasse.
Det var ingen andre mennesker der. Og du hadde på deg dette da jeg fant deg.
-Hvorfor tok du meg med? -Jeg vet ikke.
Jeg kjente aldri min egen familie. Jeg har aldri visst hvor jeg kommer fra.
Du minnet meg om meg selv. Jeg kunne ikke bare gå fra deg.
Babyen på bildet er deg. Sammen med dine ekte foreldre.
De ligner på deg.
Jeg lette overalt etter familien din, og det var sånn jeg fant dette stedet.
Jeg tror dette var din families rede.
Men da jeg fant det, så det ut som dette.
Da skjønte jeg at jeg måtte ta meg av deg.
Jeg ser nå at det kan ha vært en tabbe.
Jeg gjorde deg trist til slutt uansett.
Nå har jeg fortalt deg alt.
Nå må du bestemme deg. Gjør hva du vil med stedet.
Dada!
Koko…
Trykke, trykke…
Hva var det for?
-Jeg klarte det! -Nå kan jeg gjøre det!
Lurer på om det er noe pent inne hos doktoren.
-Forsiktig! Vi har bare én! -Jeg vet det.
Sånn.
-Det gikk bra. -Enn så lenge.
Det er gærningen som prøvde å svelge Pikachu!
Nei! Slipp! Oppfør deg! Ligg unna meg! Slem gærning!
-Finn din egen dings! Den tilhører oss! -Få den svære kjeften din herfra!
-Jeg har fått nok av dette… -Den tyven har problemer.
Nei!
Da jeg så dere sammen, tenkte jeg på faren min.
Da jeg var liten og fortalte andre barn om drømmen min, lo de.
Men pappa sa noe jeg aldri har glemt: "Veien mot målet er inni deg selv."
Hvis du gir opp, går drømmen aldri i oppfyllelse.
På reisen med Pikachu har jeg begynt å forstå hva han mente.
Ikke vær lei deg. Dere er familie!
Dere krangler, men snart blir det som før igjen.
Én ting er sikkert. Familie kan være et mysterium.
Hva er det?
Hva leter du etter?
Ja, du vil finne familien din! Jeg kan hjelpe deg.
Dette har jeg sett før. Jeg møtte noen med det merket i dag.
Jeg vedder på at hun vet noe om det. Koko bli med?
Koko bli med!
Uvanlig å se deg her, Eldste.
Så du fortalte sannheten?
-Jeg burde gjort det fra begynnelsen. -Er du sikker?
Hvordan skulle jeg vite noe om å være far? Jeg hadde ingen, så jeg ble aldri en.
-Vi har ikke sett Celebi på veldig lenge. -Celebi?
Hvis jeg ikke husker feil,
var sist jeg så den, ikke lenge før du dukket opp hos meg.
-Sier du at det er min feil? -La meg snakke ferdig.
Først forsvinner Celebi, så dukker du opp
og velger å ta deg av Koko. Tror du ikke alt dette henger sammen?
Du er herre over egen skjebne.
Bare de livgivende vannene kjenner svaret.
Ta den med til kilden!
Nei, det er farlig! Jeg kan ikke tillate det!
Men jeg holder en Pokémon som trenger hjelp! Jeg må gjøre noe!
Ja vel.
Gi meg den. Det er noe annet vi kan gjøre for den.
-Er det? -Ja. Pass deg litt.
-Dada! Går det bra? -Ja. Men det trekket er voldsomme greier.
Du er visst helt frisk igjen!
Utrolig! Fortell hvordan du gjorde det!
Det er et fantastisk trekk som bare noen Zarude kan bruke.
Be jungelen om hjelp, så låner den deg kreftene sine.
Men bruker du det for mye, kan det tappe deg for livskraft.
-Så bruk det kun når det er nødvendig. -Tusen takk, Dada!
-Kom og spis deilig Pokémon-mat. -Ingen andre kan svelge unna det.
-Pokémon-mat gir meg mageknip. -Bare finn den bevingede dusten!
-Dust rett forut. -Hva gjør han her?
Denne veien.
-Se alle greiene! -Det er imponerende.
Den er til å sitte på.
Beklager ventetiden. Jeg er sjefen på laboratoriet.
Jeg heter Zed. Dere lurte på noe?
Jeg heter Ash, dette er partneren min Pikachu, og dette er Koko.
-Vi leter etter dette paret. -Få se.
Vi håpte at de jobbet her hos deg.
Vi tror de er Kokos foreldre. Jeg vil gjenforene dem.
Hvor har du funnet dette?
Er det Al?
Al?
De to voksne er herr og fru Molybden. De drev laben før.
Barnet de holder, er Al. Sønnen deres.
De ledet teamet som forsket på kurkilden.
Alle trodde kilden var en legende.
Mange forskere prøvde å finne den, men ingen klarte det.
Men de fant den i jungelen og fikk til og med tatt en vannprøve.
Det var et historisk gjennombrudd.
-Og så? -Beklager.
-Er det sant? -Ja. Anhenget tilhørte Molybden-paret.
-Sharon? Skanneren, takk. -Ja.
Al? Får jeg lov?
-Hva er det? -Koko vokste opp hos en Pokémon.
-Han er ikke så god på menneskespråk. -Hva? Vokste opp hos en Pokémon?
-Han kan snakke med andre Pokémon. -Utrolig.
-Her er den, doktor. -Takk.
Jeg vil vite om du er Al, så la meg skanne anhenget ditt.
Slapp av. Det gjør ikke vondt.
Slapp av, jeg skal ikke ta det. Sharon?
-Biometrien stemmer. -I all verden…
Da er det noe jeg må fortelle dette barnet.
Herr og fru Molybden jobber ikke her. Vi mistet dem for ti år siden.
-Er det sant? -Dessverre.
Det var en bilulykke. Paret gikk tapt sammen med forskningen, og Al forsvant.
Vi antok at han også hadde omkommet.
Men her er du, i live! Det er et mirakel.
Koko…
Han sa at foreldrene dine ikke er i denne verdenen mer.
-Sharon? Dataene. -Takk.
-Doktor? -Hva er det? Vis det på skjermen.
-Ja. -Er alt i orden?
Dataene vi trodde var borte, var lagret i Als anheng.
-Nesten alt er uleselig, bortsett fra… -Se der!
Er det sant?
Kurkilden!
Hva er det, Koko?
-Vet han hvor den er? -Så klart! Jungelen er hjemmet hans!
Al, hvis du vet noe, må du si det til meg.
Det var drømmen til foreldrene dine. Gjør det for dem!
Al!
Koko! Unnskyld meg. Jeg må gå.
Doktor?
Koko!
Vent, Koko! Jeg vil bli med deg.
Koko!
Hvor skal jeg? Det er bare trær overalt!
Eller hva, Pikachu?
Tror du det?
Vet du hvor Koko er?
Alle de menneskene vet hvem jeg er.
Hvorfor ble jeg forlatt i skogen?
Fordi jeg ikke kunne være hos dem mer? Var det derfor de måtte forlate meg?
Hva er dette?
Det er ham!
-Der er den faktisk! -Utmerket!
Vi fant den!
Ja. Ingen tvil om det. Kurkilden. Det er her det kommer fra.
-Der er det treet. -Ja, det fra bildet.
Takk, Al, du gjorde det mulig! Ikke ta det ille opp.
-Du ville ikke forstått. -Beklager!
Skulle ønske vi ikke var nødt til det, men vi hadde ikke noe valg!
-Hva skal vi gjøre med ham? -Vi har ikke noe valg. Han blir med oss.
Han må ikke angripe oss igjen.
Hva skjer?
-Jaså, doktor. Hva skal dette bety? -Beklager. Vi var nødt til å bruke deg.
Hvordan kunne vi la være, når det ga oss det vi har lett etter?
Vet du hvorfor vi ble med? Det er sånt venner gjør!
Venner…
-Hvorfor gjør du dette? -Håper dere vil tilgi meg.
Bare vær stille nå.
Vent! Slipp oss ut!
-Jeg overlater barna til dere. -Greit!
-Han er svær i kjeften. -Nå har vi sjansen!
-Pikachu er der inne! -I bilen?
-La oss ta en kjøretur med kjerra. -God idé! Vi er så slemme!
Det er vi!
Hva tror du det var?
-Vil dere gå og se? -Ja, Eldste.
Vi kan ta nøkkelen og Pikachu i én smekk!
-Hvordan skal den spytte ut nøkkelen? -Kjør hånda ned i halsen på den!
-Ingen brå bevegelser. -Jeg skal ikke nær den!
Så hvem skal få æren?
-Tenker dere det samme som jeg? -Vent litt.
Det betyr at vi må slippe ut Pikachu.
-Avgjørelser, avgjørelser… -Ingenting å lure på. Nøkkelen!
Vi kan fange Pikachu senere.
Vi kan bare snoke på sjefens kontor når han ikke er der.
-Beinhard logikk. -Hva venter vi på? Sett i gang!
Kom igjen, Dada. Si det. Hva gjør vi?
Det går ikke!
Pikachu, halen din! Hvis jeg kan bite gjennom det…
-Ash? -Vi skal få deg ut herfra.
Og redde Pokémon, faren din og jungelen! Jeg gir ikke opp før vi har vunnet!
-Hva er alt dette? -Det er det jeg vil finne ut.
De er ute etter én ting: Hjertetreet.
-Rapporter tilbake til Eldste. -Hva med deg?
-Jeg skal stanse dem! -Ja vel.
Blir du med på et lite angrep, som i gamle dager?
Ja, ellers raserer de hjemmet vårt!
Bra! Dette klarer du!
Bruk Iron Tail!
Sånn ja! Koko!
Det ordner seg nå.
Skwovet!
Du hadde rett.
Vi fikk nettopp en beskjed fra doktoren, rett fra radioen.
-Jeg skal stå vakt! -Den er grei.
-Skynd dere! -Bare gjør det!
En gang til, Pikachu!
Snart nå…
-Ja! -Pikachu!
Ash!
Pikachu! Greit om vi stikker?
-Vær så god. -Takk!
Det er vi som skal takke deg.
Hei, stopp! Stopp!
Her kommer den!
-Hva er det? -En Pokémon!
-Den angriper. -Hold dere inne!
-Hvorfor angriper de? -Aner ikke!
Vent på meg, Dada!
-Går det greit? -Ja.
Dette er ikke bra!
-Doktor. -Fortsett. De er bare Pokémon.
De stikker når det blir for skummelt.
-Ikke rør faren min! -Koko!
-Dada! Går det bra? -Hvorfor kom du tilbake?
Du er alltid i veien.
-Tror du at den Pokémon… -…tok seg av Al?
-Kom dere vekk herfra! -Vent!
-Doktor, tenk over hva du gjør! -Jeg er ikke interessert i hva du mener.
-Kjenner du den? -Ikke så godt.
Han er vennen min!
Titt-tei. Vi finner deg nok.
-Hemmelig skatt! -Hemmelig informasjon? Duger for meg.
-Eldste! -Hei! Ta deg sammen!
Det er mennesker som ødelegger skogen.
Skadene mine er ubetydelige. Kan ikke si det samme om ham.
Jeg vet ikke hvorfor, men menneskebarnet kjempet på vår side.
Det Koko kalte "venn".
Vi må først sette en stopper for at jungelen ødelegges.
-Man føler kreftene når man er så nær. -Ja, er det ikke vakkert?
Doktor! Der borte! De Pokémon vi så!
De bor nok der.
-Et treff! -Doktor, det er identisk med prøven!
Vi klarte det. Vi har stedsdataene også!
Skann det store treet. Nå!
Hva er det? Vi har oppdaget en enorm energi i midten.
Det er der den legende kraften stammer fra. Skyt ankeret inn i treet.
-Er du sikker? -Gjør det!
Nei, vent!
De sparer visst ikke på noe.
Hjertetreet…
Er vi ikke her på grunn av kilden? Hvis vi fortsetter, vil de…
Feil igjen. Jeg er ikke ute etter kilden.
De legende kreftene er energifragmenter, brutt ned av vannet i treet.
-Jeg er ute etter selve treet. -Og for å få det…
Ja. Jeg gir blaffen i hva som må ofres.
Vi kan ikke bare sitte og se på! Alle som kan kjempe, blir med meg!
Tror du at du kan vinne mot den? Går du til angrep, vil alle bli skadet.
-Men Dada… -Skal vi la være?
Hvordan skal vi beskytte treet uten å gjøre motstand?
Vi er Zarude! Vi er sterke og fryktløse!
Jungelens livsblod! Få høre dere!
Utrolig!
Kom igjen, redd Hjertetreet!
-Pikachu, vi blir med! -Hvil deg her, du.
Ta menneskebarnet og flykt! Dere kan ikke vinne!
Men hva med alle Pokémon i jungelen?
-Jeg orker ikke tanken på å miste deg! -Jeg vet det.
-Det er derfor jeg kjemper! -Koko!
Det burde jeg visst. Hvordan kan jeg beskytte Pokémon? Hjemmet vårt?
Beskytte alle? Beskytte Koko?
-Hva har jeg gjort deg? -Slutt, Braviary!
-Han reddet Rufflet! -Ja. Så stikk!
-Ikke et takk engang. -De er sammen igjen. Det er det viktigste.
Familiebånd er sterke.
Den visste at jeg er en Zarude, men angrep likevel.
Braviary var ikke forsiktig. Rufflet bør være stolt av familien sin.
-Hva med deg? -Hvem vet, Koko?
-Få her er sterkere enn meg. -Det er sant!
Men hvis den tiden skulle komme…
Hvis den tiden skulle komme… kan jeg bare kjempe!
Går du ikke litt for langt?
Jeg har tenkt gjennom det om og om igjen. Så hvorfor gjør de dette?
Mennesker og Pokémon deler livskraft.
Hvorfor forstår de ikke at min måte er den rette? Det er jo innlysende!
Dere er like, alle sammen.
-Zarude. Mange av dem. -Zarude?
-De vil hevne seg. -Vi har gjort dem rasende igjen.
-Doktor Zed! Se hva du har gjort nå! -Beklager! Vi drar med en gang!
Vi drar ikke! Jeg skal vise dere den sanne veien!
Al, foreldrene dine valgte feil! Og de endte med å betale prisen for det.
Sjef!
-Du skylder meg en forklaring. -Hør her, Zed.
Det viser seg at kilden til kreftene er et energifelt inni treet.
Men noen Pokémon som heter Zarude, bor i det.
Treet betyr noe spesielt for Zarude.
Tenk deg om! Vi har lett etter det så lenge, og nå har vi funnet det!
Vi må først løse dette til det beste for både mennesker og Pokémon.
Avslutte på grunn av noen Pokémon? Galskap!
Mennesker og Pokémon deler livskraft, deler den samme verdenen.
Det er det rette å gjøre, Zed.
-Her er en ti år gammel video. -Få se!
Ja.
Arbeidet på kurkilde-prosjektet er utsatt.
Selv om vi kunne reddet utallige mennesker med kildens kraft.
Bare på grunn av noen verdiløse Pokémon.
De tar feil!
Hvis jeg bestemte, kunne jeg funnet ut sannheten.
Jeg har rett!
Hvis jeg fikk bestemme, kunne jeg bevist for alle at jeg har rett!
Ja! Det kan jeg! Hvis bare de to ikke var her.
Kom igjen! Hvor er dataene?
-Vi slettet dem! -Hvorfor?
-For å beskytte dem! -Det går jeg ikke med på!
Tilgi oss.
Det er best sånn.
Jeg gir aldri opp. Jeg skal gjenoppta prosjektet, koste hva det koste vil!
Men denne gangen er det jeg som bestemmer!
Endelig har drømmen min gått i oppfyllelse!
-Hvordan kunne han gjøre det? -Så ondskapsfullt!
-Dette visste jeg ingenting om. -Al, du ble hell i uhell for meg.
Men blander du deg inn, blir det ingen nåde for verken deg eller Zarude!
Jaså? Hallo.
Kan dere hjelpe meg? Hvis dette fortsetter, vil alle miste alt.
Jeg ber dere om å hjelpe, alle sammen.
Jeg vet at jeg ikke har rett til å be dere om noe som helst.
Men jeg må prøve å hjelpe Koko. Jeg er faren hans. Jeg må gjøre noe.
Samme hva som skjer, må jeg beskytte Koko.
Dere er vennene Koko er så stolt av.
Flygon, han sier du ypper til kamp, men at du er sterk.
Han sier at Ninjask er jungelens raskeste Pokémon.
Og at Cottonee holder sammen og ikke gir seg.
Zarude kan ikke vinne kampen alene,
men hvis dere slår dere sammen med oss, kan vi redde både Koko og jungelen.
Vær så snill. Jeg ber dere kjempe sammen med oss.
Vær så snill! Jeg ber dere!
Tror du noen Pokémon og to småunger kan stoppe meg?
Klart det! For vi samarbeider!
Veldig søtt. Verden skal få se at jeg har rett.
Nå skal jeg få til det Molybden-paret ikke klarte!
Pikachu, bruk Quick Attack!
Pikachu! Gikk det bra?
Du er ikke så eplekjekk lenger nå!
Skulle ikke mennesker og Pokémon stoppe meg?
-Det er Dada! -Han har med seg alle jungelens Pokémon!
Vann får trær til å vokse.
Lyset stråler ned og gjør trærne til jungel.
Så klart. Det er Pokémon som er trærne.
Det betyr at du er lyset.
Hører dere? Lyden av trampende føtter.
Hører dere det? Alle stemmene.
Igjen? Hvordan tør de å gjøre motstand?
Jungelens livsblod! Bruk stemmene deres! Sammen med Hjertetreet!
Jeg skal stoppe dere! Hver eneste en av dere!
Du er skadet. Går det bra?
-Så klart. Det er jo meg. -Fantastisk!
Jungelens Pokémon samler seg for å beskytte hjemmet sitt.
Alle Pokémon som bor i jungelen, er røttene som sirkulerer livsblodet.
For første gang får jungelen puste. Betyr det at vi har tatt feil?
Uforskammede…!
Verdiløse Pokémon skal ikke hindre meg!
-Dada! Det er… -Ikke tenk på det. Så lenge du er trygg.
-Dada! -Vi må få ham til kilden, Koko! Hjelp dem!
Du vet ikke når du bør gi deg! Det skal jeg ta meg av!
-Nå, Koko! -Han må overleve!
Nå må du kjempe mot oss! Ingen får ta Kokos familie to ganger!
Dada, hjelper det?
Hva er det?
Vannet i Hjertetreet har blitt tvunget ut. Det kan hende kraften er svekket.
Å nei. Hvordan kan jeg…
Jeg klarer meg. Alt blir bra. Slapp av. Ikke se sånn ut.
Pikachu, bruk Thunderbolt!
Hjalp det?
Jeg er lei for det.
Jeg var ingen god Dada for deg. Nå har du det uttrykket igjen.
Slutt å snakke sånn!
Jeg har lenge lurt på om jeg var i stand til å være en forelder eller ikke.
-Men nå… -Hva mener du?
Jeg er glad for at du er sønnen min. Veldig glad.
Dada!
Jeg skal si deg en ting…
Hvis det dukket opp noen jeg ikke kunne vinne over,
måtte jeg gjort alt for å beskytte deg.
Og jeg skal beskytte deg!
-En som er så liten, klarer ikke det! -Sier du det?
Ikke glem at jeg er Dadas sønn!
Du er verdens beste sønn!
Faktisk har jeg endelig forstått det.
Jeg var en far allerede.
Å være forelder er å ha noe som er enda viktigere enn deg selv.
Koko…
Jeg skal bruke Dadas trekk for å gjøre ham bra igjen!
Koko, det går ikke.
Du hørte ham si det selv. Du er et menneske.
Nei! Jeg er en Zarude! Jeg er Dadas sønn, og jeg skal redde ham!
Jeg klarer det! Jeg er den eneste som kan få det til!
Jeg er sønnen hans! Jeg er Dadas sønn!
Dada!
Hva skjer nå?
-Er ikke det hans… -Det lukter annerledes. Koko?
Alle Pokémon kjemper så hardt de kan, og alt vi kan gjøre, er å stå og se på!
Vent! Jeg tror styresystemet sitter bak på maskinen.
-Blir det ødelagt, vil den stoppe! -Er du sikker?
-Ash! -Jeg hørte det!
Det er svakheten! Pikachu! Sikt på ryggen til den greia!
Bruk Quick Attack!
Pass deg!
Jeg vet hva du prøver på.
Hva er planen din?
Det vil stanse maskinen?
-Skjønner. Følg meg! -Skal dere hjelpe oss?
Dada.
Utrolig.
Ser ut som du reddet meg, eller hva? Koko. Hva skal jeg gjøre med deg?
Nå!
-Ja! -Gjør det!
Pikachu, Iron Tail!
Gjør det, du gule!
Ja da!
Vi klarte det!
Nå er det over, doktor!
Han forsvant.
Jeg nekter å gi meg før jeg har vist at jeg har rett!
-Er han fortsatt i live? -Koko! La ham være!
Eldste!
Slipp meg!
-Koko, det holder. Gi deg nå. -Hva skjer?
-Kokos raseri har tatt helt over. -Koko! Doktor Zed!
Hold deg unna!
-Koko! -Slipp meg! Hva gjør du?
Al, hører du hva jeg sier? Hvis du tror jeg lar det ende her…
Al!
Det burde holde!
-Sånn ja. Pass deg nå. -Fortsett sånn. Dette blir bra.
Hva mener du om dette? Vi behandlet jungelen som om den bare var vår.
Vi avviste alle andre og stjal alt vi ville ha.
Jeg sammenligner dette med det onde mennesket og lurer… Hva er forskjellen?
Jungelen tilhører alle Pokémon som bor der.
Uten livsblod vil den aldri komme seg igjen.
Vi er en del av livsblodet. Ingen holdes utenfor.
Nå vet vi det. Det lærte loven oss.
-Dada! Føler du deg bedre? -Ja. Se selv!
Zarude-flokken!
-Dette lover ikke bra. -Vent og se.
Kjære Pokémon. Vi vil gjerne gi dere vårt æresord.
Vi skal reparere jungelen, uansett hvor mange år det tar.
Jeg ber om at dere stoler på oss. Kan dere det, Zarude?
-De forstår ikke. -Jo, det gjør de.
-Se! -Så de kan hvis de prøver!
For noen krefter de har!
Zarude er fantastiske!
Ja, vi planter masse trær! Vi har mye å gjøre, Pikachu!
-Det har vi også. -Ja.
Syng nå, Zarude! For treet holder oss sammen
Det står for evig Za-Za-Zarude
-Eldste! -Da han sa at han ville ta seg av deg,
lurer jeg på om noen tenkte at dette ville bli framtiden vår. Se deg om.
Du har hjulpet mennesker og Pokémon med å bli venner.
Kanskje ingen andre enn deg kunne klart det.
Du er både menneske og Zarude, Koko.
Derfor mener jeg at du har begge skapningenes hjerte i deg.
For vi er jungelens livsblod
La dem få høre For vi er jungelens livsblod
La dem få høre Ved hjertetreet
Ash…gå?
Takket være Zarude vokser trærne mye fortere enn jeg trodde.
-Skal han reise? -Ja.
-Ash og Koko venner. -Ja. For alltid.
Vi ses!
Zarude, Koko, ha det!
Dada! Dada? Dada!
Dada?
-Hvorfor forsvant du? -Hei, Koko. Jeg snakket med alle sammen.
Eldste ba meg komme tilbake, og du er også invitert.
Jeg ser ingen grunn til å holde dere utenfor mer.
-Dada? Det er noe jeg har tenkt på. -Hva da?
Jeg har lyst til å legge ut på en reise. Jeg har tenkt på det lenge.
Hjelpe mennesker og Pokémon å bli venner. Det er det jeg vil!
-Tuller du? Vil du forlate jungelen? -Ikke ta det sånn.
Jeg er glad i både Pokémon og mennesker. Jeg vil hjelpe alle!
Alle? Hvordan har du tenkt å gjøre det?
-Du er en Pokémon! En liten Zarude! -Nei!
Jeg er både menneske og Pokémon. Og sønnen din!
Det er noen ting jeg kan gjøre fordi du oppdro meg! De samme som du kan!
-Tullprat! Du vil komme gråtende tilbake! -Jeg skal vise deg at du tar feil!
Gjør som du vil.
Jeg er lei for det.
Ta vare på Dada for meg!
-Er det sånn du vil ha det? -Ja, det er perfekt.
Han mener det. Da han gjorde det klart, var det det eneste jeg kunne gjøre.
Sønnen min skal dra. Gjør det jeg ba dere om.
-Har du sett det han har sett? -Ja.
-Hvordan var det? -Det var akkurat som Koko sa.
Ash!
Det er Koko!
Koko!
Gikk det bra?
-Koko også! -Vil du reise?
Det var litt av et fall.
-Hva er det, Koko? -Dette… Jeg tok ikke med…
Utrolig!
Dada.
Gi alt du har der ute, men kom tilbake. Båndet mellom mennesker og Pokémon…
Det kan du bli med å skape. Det vet jeg at du kan!
Du er tross alt sønnen min, og jeg er stolt av deg.
Koko?
-Ha det, Ash og Pikachu. -Jeg vet at vi ses igjen!
Vi ses! Ha det!
Jeg heter Koko! Jeg er både menneske og Pokémon! Og jeg er Dadas sønn!
Med denne videoen av bilulykken som skjedde for ti år siden,
virker det som at doktor Zed var involvert i ulykken.
Biotop skal snart holde pressekonferanse.
Mamma!
Så hyggelig! Du ringer jo nesten aldri.
-Jeg ville bare se ansiktet ditt. -Er du syk? Spist noe du ikke tåler?
-Hva er det, vennen? -Nei, jeg har det bra.
Modne bær!
Ro dere ned. Det er nok til alle.
Ser man det. Det har visst blitt bedre.
Den utrolige, uforutsigbare Pokémon-verdenen!
De hjelper hverandre, de hjelper mennesker og bor side om side.
Det er kanskje uenigheter, men de er familie.
De er knyttet til hverandre på ulike måter.
Det er like mange drømmer og eventyr som det er mennesker og Pokémon i hele verden.
Ja, den er fylt med håp og undring, den utrolige Pokémon-verdenen!
Du er annerledes
Passer ikke helt inn
Du er alltid den som skiller deg ut
Det er helt greit det
Det fins nok en god grunn
Og den skal vi finne
Du kom til meg så vi skulle finne det ut
Dette går nok bra til slutt
Venter det noe skummelt rundt den svingen
Bærer du en tung bør, det vet ingen
Blir sommerværet litt kjølig
Jeg er fargen i ditt gråvær Gjør det bedre, gjør det mulig
For samme hva
Du har en venn i meg Ja, samme hva
Vi er på samme lag Ja, samme hva
Jeg er der når det trengs
Du trenger ikke tvile på det, stol på meg Ja, samme hva
Det var tungt, men jammen
Fant vi kraften sammen
Og jeg vet at vi to kan finne en vei
Da blir alt helt ok
Venter det noe skummelt rundt den svingen
Jeg vil alltid ha deg under vingen
Som en rustning mot alt som kan skremme
Jeg er plasteret på såret Du er trygg her, du er hjemme
Du har en venn i meg Ja, samme hva
Vi er på samme lag Ja, samme hva
Jeg er der når det trengs
Du trenger ikke tvile på det, stol på meg Ja, samme hva
Tekst: Espen Remseth Hovelsen