Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kvinne, om du kan snakke med Gud
Spør Ham om jeg noen gang Sluttet å forgude deg
Og havet
Mitt hjertes speil
Spør det om gangene det har sett meg gråte Over din kjærlighets svik
Her er toasten din, Emilio.
Vær så god.
Servietten...
Å, det stemmer. Jeg glemte å si det til den nye kokken.
Mario! Emilio vil ikke ha tomaten oppå brødet.
Greit.
Hvorfor bestiller du alltid tomat og brød
når du ikke vil ha tomaten på brødet?
Det handler om er å nyte rene smaker.
Jeg bestiller brød og tomat, fordi jeg liker smaken av brød og tomat.
-Akkurat. -Men om jeg blander dem,
vil jeg ikke nyte noen av smakene.
-Du liker virkelig å snakke. -Jeg elsker det.
-Utrolig! -Hva er det?
Det er først gang på årevis
at jeg har kommet med frokosten før du har løst sudokuen.
Det heter ikke sudoku, det heter "magisk kvadrat".
Det visste jeg ikke.
Japaneren tror de fant det opp,
men de fant bare på et navn til noe som allerede eksisterte.
Men, samme det...
Nei, du har allerede betalt.
-Det var bare en test. -Sikkert.
Er alt i orden?
Hva mener du?
Du virker annerledes.
Jeg har det bra.
Du, derimot...
...er gravid, nå igjen.
Jeg tok feil. Du er den samme gamle Emilio.
Du og mannen din burde prøve litt sudoku.
-Magisk kvadrat, mener du vel. -Ja.
KJÆRLIGHETEN GLEMMER ALDRI
Disse tallene kan umulig være riktige.
Det er umulig å løse den!
Hør her, jeg underviser i matematikk ved et universitet.
Jeg vet hva jeg snakker om.
Kan jeg bli satt over til redaktøren, takk?
Hallo?
Hallo!
Jeg skal stille deg noen enkle spørsmål.
Du trenger ikke være bekymret.
-Forstår du? -Unnskyld meg, men...
...hvorfor snakker du til meg som om jeg er evneveik?
Greit.
Jeg heter Catalina.
Men du kan kalle meg Cati.
Har du et kallenavn, Emilio?
-Jeg bruker hele navnet. -Da setter vi i gang.
Hvilket år er det?
Det er 2017.
Hvilken årstid?
-Vår. -Kjempebra.
Hvilken by befinner vi oss i?
-Valencia. -Kjempebra! Supert.
-Og hva slags sted er dette? -Et fengsel.
Jeg har tatt prøver i hele dag, og du lar meg ikke dra.
Emilio. Vær så snill.
Du må ta disse prøvene på alvor.
-Et sykehus. -Kjempebra.
Nå vil jeg du skal forestille deg
at du har tretti mynter.
Ser du dem for deg?
Av de tretti gir du meg tre.
-Hvor mange har du igjen? -Unnskyld meg, nok en gang,
men selv om jeg er pensjonert, er jeg mattelærer.
Ja, det står her.
-På universitetsnivå. -Det står det òg.
Greit.
Jeg har tretti, gir deg tre. Da har jeg 27 igjen.
Flott. Hva om du gir meg tre til?
Tjuefire, tjueen, atten,
-femten, tolv, ni... -Flott.
-...seks, tre, null. -Ja, jeg skjønner at du...
Og nå, Emilio, kan du fortelle meg hva dette er?
Det beviser det!
Du tror jeg er idiot! Fordi jeg ikke greide å løse et magisk kvadrat?
Kan man ikke ha en dårlig dag, eller?
Ingenting er galt med hodet mitt!
Ser du denne delen? Det er hippocampus.
Det er der de nyeste minnene lagres.
Dem vil du miste først.
Deretter vil det bevege seg til pannelappen,
der logiske funksjoner finner sted,
og det vil påvirke din evne til å løse problemer.
Spør ham om gangene han har sett meg gråte Over din kjærlighets svik
Jeg leter etter deg overalt jeg går Men greier ikke å finne deg
Let et annet sted, da vel.
-Sa du noe? -Synger du, kan jeg ikke konsentrere meg.
Hva er det der?
Et magisk kvadrat.
Et hva for noe?
-Det er en mattenøtt. -Er det ikke kjedelig?
Jeg liker ikke matte. Skjønner ikke hva det skal brukes til.
Matte brukes til alt.
Som denne.
S-ens proporsjoner er geometriske figurer.
Det er ikke en S, men en L.
Likner ikke noe særlig.
Jeg blir aldri ferdig. Jeg hater å brodere.
Det jeg liker, er å lese og skrive.
Vi må brodere dette på skolen, til fedrene våre.
Dette er et matematisk tegn som betyr "uendelig".
Du kan si til faren din at du elsker ham uendelig mye.
For en god idé!
Så vil det nå den bakre delen av hjernen,
der de eldste minnene dine er lagret.
Matte er også et språk.
Det forteller oss om ting, som ord.
-Kom og spis lunsj, Margarita! -Det er moren min.
Jeg må gå.
Jeg skal på stranda.
Du kan bli med hvis du vil.
Jeg kan ikke.
Jeg må lese.
Ses på søndag.
Jeg heter forresten Margarita.
Forstår du alt jeg sier?
Hva er løsningen?
Det finnes ingen løsning.
Jeg vil gjerne snakke med noen i familien din.
-Nei. -Nei?
Jeg har ingen.
Ingen familie? Hva med en nevø, fjern slektning...?
Nei, jeg har ingen.
Hei, dr. Rodríguez. Hvordan går det?
Pappa?
Glemte jeg å nevne datteren min?
Det må ha begynt alt...
-Pappa... -Hei.
Ha meg unnskyldt.
Pappa?
Hva gjør du her?
Du kunne vel ha ringt? Jeg ville ha blitt med.
-Jeg glemte det. -Det er ikke morsomt, for...
Ser deg senere!
For jeg jobber på dette sykehuset, og folk kjenner meg.
Her. Takk skal du ha.
Tenk på hva de vil tro hvis du sier du ikke har familie.
-Du er selger. Du jobber ikke på sykehus. -Jeg er medisinsk representant.
-Det er det samme. -Nei, pappa.
Unnskyld. Doktor!
Doktor!
Vent.
Jeg må snakke med henne.
-Doktor! -Beklager, Julia,
-jeg har det travelt. -Det tar bare et øyeblikk.
De passer perfekt i frakkelommen din.
-Takk. -Pennen følger med.
Jeg ville fortelle deg om...
Vi har den beste fluorocyclinen på markedet.
-Greit. Stikk innom i ettermiddag. -Supert. Takk skal du ha.
Det er det samme.
Vil du ha skyss?
Nei.
-Jeg kan kjøre deg. -Det går bra.
Kommer du til lunsj på søndag?
Jeg skal si deg noe som vil endre livet ditt.
Kun ett ord:
"Unnfange."
Det vil endre livet ditt, for du vet ikke om jeg mener å gi liv,
eller å få en idé.
Jeg skal si ett ord som vil endre livet ditt...
Blanca! Vask hendene dine og be pappa komme.
Pappa, kom ut!
Jeg kommer!
Du er der inne hver dag, jo!
Risen blir blaut!
Hvem hadde i risen, Julia? Hvordan skal jeg vite om den blir blaut?
-Poster du videoer igjen, Felipe? -Følgerne mine trenger meg.
Vær forsiktig, den er veldig varm.
Sånn...
Det var alt. Vær forsiktig.
Blanca, vennen. Du får ikke bruke mobilen ved bordet.
Hva mer? Brød.
-Og vann. -Ok.
Ikke få meg til å angre på at jeg kjøpte den til deg.
Kan du snakke til datteren din?
Blanca, vennen. Mobilen.
Blanca...
Hva er det vi alltid sier? Du må leve i nået.
Her og nå.
Snakk med bestefaren din.
-Hei. -Hva er det?
-Jeg har alzheimer. -Vet det.
Altså... Her, jenta mi. Ta litt salat.
Nei. Ikke den, vennen min.
Få den. Nei!
Du får ikke spise sånt.
Det er tilsatt sukker og inneholder mettet fett.
-Da får du kviser. -Jeg får ikke engang spise ved bordet.
Jeg får faen ikke lov til noe.
Å banne får du ikke lov til.
Greit?
Kan jeg få litt vin?
Nei. Vi har ikke vin.
Jeg har snakket med legen...
Og vi har bestemt at det er best...
...at du flytter inn med oss en stund.
-Hva? -Du kan få rommet til Blanca.
-Hva? -Nei! Ikke tale om.
-Ta ham med på gamlehjem, som alle andre. -Vennen...
-Burde ikke vi to snakke om dette? -Kjære.
-Pappa trenger oss, ok? -Det er ikke sant.
-Hvorfor får jeg ikke hjelpe deg? -Fordi du er irriterende.
Jeg har nok med at jeg mister vettet.
Jeg vil ikke hanskes med deg òg.
Greit.
Takk.
Det finnes veldig god forskning som viser at uhelbredelige sykdommer ikke finnes.
Gjør det?
Alt er oppi her, i underbevisstheten.
-Det er vi som ikke vil helbredes. -Så klart.
Tror du på det med all din styrke...
Summen av all styrke er lik null.
Den satt!
Hva driver du med?
Har ikke du sluttet, da?
La meg røyke i fred, vær så snill.
Hvor er lighteren?
Hvor er den? Få den!
-Få den! -Den er min!
Greit? Ferdig med det.
Vær så snill, la meg røyke i fred.
Det skal du få, men svar på dette spørsmålet først:
-Hva er hensikten med å røyke? -Fordi jeg trenger det.
Jeg spurte ikke "hvorfor". Jeg spurte hva hensikten var.
"Hvorfor" får bare frem egoet vårt.
"Hensikt" viser oss vår sanne motivasjon.
-For å slappe av. -Kjempebra.
Vi gjør fremgang.
-Hva er hensikten med å slappe av? -Så jeg ikke krangler med min syke far.
-Lighteren! -Du er kjempeflink!
Hva er hensikten med å ikke krangle med ham?
-Det ville vært galt. Han er faren min. -Feil.
Jeg spurte ikke "hvorfor".
-"Hensikt", husker du. -Dette er helt utrolig.
Hva er hensikten?
For å...
For å være den snille datteren
han ikke lar meg være. Men som jeg ønsker å være.
-Jeg vil være... Få den, vær så snill. -Vi er nesten i mål.
Heng med videre.
Hva er hensikten med å være en snill datter?
Hva driver faren din med?
-Coaching. -Hva for noe?
Et yrke han fant opp så han ikke må vedgå at han er arbeidsledig.
-Jeg vil være... -Nesten i mål...
Hva er hensikten med at faren din trenger deg?
Så han skal være stolt av meg...
Så jeg føler at han bryr seg litt om meg.
-Vær så snill, la meg ta en røyk. -Kjempebra, kjære.
-Jeg er så stolt av deg. -Og jeg av deg, men vær så snill,
-la meg ta en røyk. -Nei.
Bare én ting til.
Tror du det vil gjøre at faren din blir mer glad i deg?
-Ja. -Nei.
Det kommer ganske enkelt ikke til å skje.
Kom her.
-Vær så snill. -Du.
-Hva? -Hva er hensikten med å røyke?
Er dere ferdige snart?
Jeg vil dra før jeg glemmer veien hjem.
Hensikt, du liksom.
Jeg har lyst, det er hensikten.
Du fant vinen.
Jeg har tenkt over det, pappa.
Og ja, du kan fortsette å bo hjemme hos deg selv.
Men du må ha mobil.
-Hva er hensikten med det? -Nemlig, Emilio.
Så jeg kan slappe av, pappa.
Du må ha mobiltelefon,
så jeg kan kontakte deg når som helst.
Jeg hater de greiene. Vet ikke hvordan de funker.
Slapp av. Blanca lærer deg det.
Hvorfor meg?
Fordi du er best, vennen.
Ingen har mer trening med mobiltelefoner enn deg.
-Urettferdig. -Og usunt.
-De greiene ødelegger hjernen. -Din er jo allerede ødelagt.
Spis.
Hva er dette?
Det er ikke første gang moren din tvinger meg til å ha en.
Så søt.
Ikke rot.
Hvordan ser du forskjell på disse? Titlene synes ikke.
Jeg vet rekkefølgen de står i.
Ja, sikkert. Hvilken er dette?
Don Giovanni. Mozart.
Sett den på riktig plass.
Der, ja.
Det fine med musikk er at man ikke må huske noen tekst.
-Bra for meg. -Så, hva med undervisningen?
Jeg må vel lære deg noe?
Du vil ikke lære meg noe, og jeg vil ikke lære.
Moren din er ikke her.
-Hun trenger ikke å få vite det. -Mamma vet alt.
Rart du ikke vet det når du er så smart.
Har du TV?
-Nei. -WiFi?
Skru av lyden på den greia. Jeg kan ikke konsentrere meg.
Hva er det?
Et spill.
Man må plusse på med partall opp til 4096.
Få se.
Vil du prøve?
Nei.
Sikker?
Hvis du insisterer...
Du er jo dritgod, bestefar.
Jeg må dele dette. Vennene mine vil frike ut.
-Men det var ikke du som gjorde det. -Og så, da?
Hva mer kan man gjøre med den greia?
Du mener: "Hva kan man ikke gjøre?"
En mobiltelefon er Gud.
Man kan gjøre alt.
Man kan se værmeldingen. Gamle folk elsker det, sant?
Man kan spionere på hvem som helst,
-man kan ha sex... -Hva for noe?
Gamle folk gjør vel fortsatt det?
Nei, det du sa før det. Om å spionere på hvem som helst.
Alle er inni her.
Ikke alle. Ikke jeg.
Ikke det?
Professor ved universitet i Valencia.
Oppdaget et primtall.
Du sendte et brev til redaktøren i en avis
og klaget over et... Hva er et magisk kvadrat?
Er alt det inni der?
Jeg sa jo det, bestefar:
Gud.
Hva om du skrev...
"Margarita Piquer García"?
Hvem er det?
-En venn. -Hva for slags venn?
-Hvorfor bryr du deg? -Hvem har makta?
En barndomsvenn...
...jeg ikke har sett på mange år...
...og som jeg lurer på hvor er nå.
Skal vi se. Margarita Piquer.
-For en venn, bestefar! -Det er ikke henne!
Margarita er på min alder.
Da må det være henne.
Få se.
Denne kvinnen ble født for over 100 år siden.
Hvor gammel er du, da?
Er det fler?
Skal vi se...
Ja, her er det en Margarita Piquer til,
på en liste over litteraturlærere i Navarra.
Litteraturlærer?
Ja, i Navarra.
Står det hvor hun bor?
Nei.
Jeg syns du sa "alt" var inni der.
Jøss! Velkommen til det 21. århundret.
Så kult!
Det der liker jeg.
Så flott.
Nå kan du sende bilder, ikke sant? Meldinger på WhatsApp...
Ha det, pappa.
Husk: "Ting kan bare såre deg om du åpner døren for dem."
Så jeg skal ignorere at de kaller meg krøpling?
Nettopp.
Nei, vennen. Det var ikke det jeg mente.
-Hvem kaller deg krøpling? -Ingen. Jeg tulla, bare.
-Ser deg senere. -Ha det.
-Få en suss. -Alle ser på, pappa.
Få knyttneven.
-Ha det! -Ha det!
Laura! Lucía!
Ha det, jenter!
Har du gjort matteleksene?
Oppgaven om oljeselgeren var utrolig vanskelig, ikke sant?
Nei, den var kjempelett.
Den er i den andre. Leksene mine. Vent på meg.
Pappa!
-Er du helt idiot, eller? -Fornærmelser er frykt. De er sinne.
-Hvordan har du det i dag? -Bra.
Skal vi sette i gang?
Året er 2018, høst, Valencia, sykehus.
Emilio...
Du vet det ikke er sånn det fungerer.
Jeg har det helt fint, og ville spare oss alle litt tid.
Men jeg antar du ikke har noe mer interessant å gjøre med din.
-Pappa, vær så snill. -Men...
-Beklager. -Alt i orden.
La oss sette i gang med myntene.
Som du husker, hadde du tretti mynter.
Hvor mange er igjen om du gir meg tre?
-Pappa? -Et øyeblikk, bare.
Ta den tiden du trenger.
-Har han sagt at han underviste i matte? -Ja.
-På universitet. -Ja, han sa det òg.
-Tjuesju, pappa. -Tjuesju.
Vær så snill...
Beklager, han er bare litt... Noen ganger...
Kjempebra, Emilio. Og om du gir meg tre til?
-Tjuefire. -Tjuefire.
-Vær så snill. -Beklager.
Det er bare det at faren min kan gjøre dette i søvne.
Vis henne, pappa.
Ta den tiden du trenger.
Kom igjen, pappa.
Tjueen, 18, 15...
-Tolv. -Kjempebra.
Ser du at han kan det?
Hallo. Ja, jeg lurte på
om du kunne gi meg kontaktinformasjonen til en av lærerne deres?
Kan du i det minste fortelle hvilken skole hun jobbet på?
Konfidensiell informasjon?
Selvsagt, jeg forstår.
Unnskyld meg,
men er dette Navarras kunnskapsdepartement eller CIA?
Hallo?
Hva gjør du her?
Jeg skal besøke bestefar.
-Jeg er syk, ikke dum. -Jeg vil ikke dra hjem og møte pappa.
Det forstår jeg godt. Vet moren din om det?
Ja, hun sa jeg kan være hos deg i ettermiddag.
Hva? Nei, ikke tale om.
-Jeg skal et sted. -Er ikke du for gammel til å kjøre?
Er ikke du for ung til å være ute alene?
Vent nå litt...
Skal du til Navarra?
Du skal lete etter Margarita, ikke sant?
Det er en sånn ting gamle folk gjør før de dør.
-La meg få bli med. -Nei!
-Kom igjen, bestefar. -Da dreper moren din meg.
Men du skal jo dø allikevel.
Kom igjen...
-Ikke tale om. -Men bestefar...
Hvordan skal du finne frem til Navarro alene når du går deg vill på vei til do?
Slik folk har funnet frem i lange tider.
Se her.
Med denne trenger du ikke huske hvor du skal.
Den gjør alt.
Det er fire timer og 21 minutter til bestemmelsesstedet.
Du har valgt den korteste ruten.
-Når ble du født? -Tredje januar.
I hvilken by?
Skal du òg begynne å teste hjernen min?
Jeg skal opprette en Facebook-konto for deg.
For meg? Hvorfor det?
For å finne Margarita må vi vite hvor hun bor.
Vil du at Facebook skal aktivere minnene dine?
-Vet Facebook at jeg har alzheimer? -Jeg sier ja.
Smil, da!
Trykk tungen mot baksiden av tennene.
Er dette et fotografi eller et portrett av Rembrandt?
Profilbildet ditt er det viktigste bildet du vil ta i hele ditt liv. Skjønner du?
-Du vil vel ikke ha dobbelthake? -Nei.
-Så kom igjen. -Greit.
-Sånn. -Bra.
Nå skal vi se.
For å ta avkjørsel 1A til V-23 retning Sagunto,
bruk høyre fil.
Du må bruke speilene, bestefar!
Jeg gjorde jo det.
Hva er det der? Pornografi?
Nei.
Da jeg var ung, gikk folk uten klær fordi de ikke hadde råd til å kjøpe noen.
Han er kjæresten min. Jeg er også forelska.
Han heter Pau. Vi møttes på Videocally.
-Han bor i Barcelona. -Hva for noe?
Mener du at dere ikke har møttes på ordentlig?
Nei. Eller jo.
-Er det ja eller nei? -Ja, men nei...
Jeg vil ikke vite det.
Det er moren din. Jeg svarer, for hun gir seg ikke.
Vent, det er en videosamtale. Du må holde telefonen sånn.
-Greit? -Greit.
Hallo.
-Pappa. -Hva er det?
Hvor er du, pappa?
Hjemme. Hvor ellers?
Du trenger ikke holde telefonen så nærme. Jeg ser deg likevel.
-Men jeg ser ikke deg. -Bra.
Greit. Er Blanca der? Hun sa hun skulle overnatte hos deg.
-Ja, hun er her. -Be henne ta telefonen.
Nei, hun... hun kan ikke...
...for hun er på do.
Hva driver du med, pappa?
Ikke noe spesielt.
Fortsett på A-23 i 150 kilometer.
Ta deretter avkjørsel...
Hva er den lyden, pappa?
-TV-en. -Hva...? Nei.
Hva mener du? Du har ikke TV. Hvor er du?
Vær forsiktig!
Blanca? Ta telefonen, Blanca.
-Hvor er dere? -Spill gal.
-Jeg vet ikke hvem du er. -Vær så snill.
"Du har ikke barn."
-Jeg har ikke barn! -Pappa!
Fy faen, bestefar!
Hva hadde du forventet?
Du har lært meg å gjøre alt med telefonen bortsett fra å snakke i den.
Snakke i telefonen? Hvilket århundre er du fra?
Du kjører feil vei. Omdirigerer reiseruten.
Jeg syns det stumpe er mest smigrende.
LOL.
Hæ? Hva sa du?
Hva betyr det?
Jeg ler, det er morsomt...
Som i: "Jeg ler meg skakk."
Jeg ler meg skakk.
Takk. Ha det.
-Hei. -Hei.
Den prehistoriske bilen.
Det blir 30 euro.
Tretti, bestefar.
Vi må betale.
Er det noe i veien?
-Nei. -Jo!
Det er ikke morsomt, bestefar.
-Kjenner du henne? -Nei.
Emilio. Det er meg.
-Blanca. -Jeg kjenner henne ikke.
Han har alzheimer.
Slipp.
-Jeg tror jeg bør ringe politiet. -Nei!
Det går bra. Ikke sant, Emilio?
Nå lager du trøbbel, bestefar.
Gå og snakk med ham, du.
Nei!
Du kan bare glemme denne.
Nå drar vi.
Gode gud, se på dette.
-Kan du kjøre sånn? -Ja.
Hva er galt med bilen?
Du må trykke kløtsjen lengre inn. Sånn.
Hva slags bensin brukte du, pappa?
Finnes det mer enn ett slag?
Masse trøbbel, bestefar.
Masse trøbbel.
Nei...
Ja.
Flott.
Takk. Ser deg senere.
Sånn. En bergingsbil tar den med på verksted, så er den klar i morgen.
I morgen?
Hva mener du med i morgen? Det går ikke...
Vi kan ikke overnatte her. Det er ekkelt og grisete. Nei takk.
Vi blir nok nødt. Det var ikke jeg som krasjet vår bil.
Sto ikke vår bil på verksted, kunne vi dratt hjem nå og kommet tilbake i morgen.
Vi blir nok nødt til å overnatte, kjære.
Jeg vet ikke hvem av dere to jeg skal holde ansvarlig.
-Det er han som er voksen. -Det er hun som er frisk.
Du!
Og du skal selvsagt ikke si noe til datteren din?
Jo da. Så klart.
Vi skal ta oss en prat...
-...når vi kommer hjem. -Hjem?
Syns du dette kan vente til vi kommer hjem?
Det kunne ha skjedd dem noe!
Hvor hadde dere egentlig tenkt dere?
Hvor, pappa?
For å lete etter mitt livs store kjærlighet.
Hva sa du?
Pappa...
Var du på vei til Huesca?
-Mamma er ikke der, pappa. -Jeg vet at moren din er død.
Det var ikke henne jeg mente.
Hva?
Masse trøbbel, bestefar.
Jeg...
Hei, du.
Se hva jeg har til deg.
Ikke si noe til mamma.
En mobil!
Seksten GB? Seriøst?
Jeg kan kjøpes for 64 og oppover.
Vennen... Nei, hør...
Blanca...
Jenta mi...
Så, denne såkalte...
-Margarita. -Margarita...
...er en barndomsvenn du alltid var forelsket i, men du fortalte det aldri.
Og du giftet deg med mamma, som jeg nettopp fant ut du aldri elsket.
Jeg elsket din mor.
-Sikkert... -Høyt.
Men jeg var aldri forelsket i henne.
Og nå, femti år senere,
vil du til Navarra for å finne denne kvinnen,
med den hensikt å gjøre hva, pappa?
Jeg mener...
Jeg vet ikke helt... Gifte deg, stifte familie?
Hva?
Jeg vil bare se henne.
Hvis du var så forelsket, hvorfor sa du det ikke til henne?
Jeg måtte lese.
Regnestykket gikk ikke opp.
-Hva er det? -Ikke noe.
Man oppdager ikke et primtall uten å gi avkall på noe.
Vet du hvorfor jeg studerte realfag og ikke humanistiske fag?
Fordi vi bare var sammen når vi leste matte.
-Det er ikke sant. -Jo.
-Vi leste kjemi sammen òg. -Spiller det noen rolle?
-Bare glem det. -Du, hør...
Du klager alltid over at jeg aldri ber deg om hjelp.
Nå ber jeg deg om det.
Vær så snill...
...hjelp meg å finne Margarita.
Hvorfor nå?
Mamma døde for fem år siden.
Hvorfor ikke da?
Fordi jeg kommer til å glemme henne.
Hele livet har jeg prøvd å ikke tenke på Margarita.
Og nå som...
...jeg vet hva som vil skje, vil jeg ikke glemme.
Beklager, pappa.
Jeg vil ikke svike mammas minne.
Takk.
-Hva driver du med? -Ikkeno'.
Ikkeno'?
Så godt det er å ikke gjøre noe.
Nyt det mens du er ung, for når du blir voksen,
og du får plikter og ansvar...
Det er viktig å nyte hver fase i livet. Ikke bare rase av gårde.
-Er du òg coach nå? -Nei da.
Jeg vil bare du skal vite at du ennå er veldig ung.
Du trenger ikke å forte deg, det er nok tid til...
...kjærester. Gutter eller jenter, helt opp til deg.
-Nei. -Jo, vennen.
Jeg er en veldig åpen mamma.
-Så du har snoket i telefonen min? -Nei.
Det ville jeg aldri gjort.
Du laget kopi av dagboknøkkelen min da jeg var fem.
Du var veldig liten da.
-Hvordan gjettet du koden? -Du taster den inn 20 ganger om dagen.
-Det er livet mitt! -Nei, det er ikke ditt liv.
Jeg er moren din. Ditt liv er mitt.
-Det er ikke ditt liv. -Jeg hater deg.
Hater du meg? Ja vel.
Si meg noe jeg ikke vet.
Noe du ikke vet? Pappa har en elskerinne. Han bedrar deg.
Vi snakker ikke om meg.
-Hørte du hva jeg sa? -Vi snakker om deg.
Hvor traff du den gutten?
-Du visste om det. -På nettet?
Hvis du møtte ham på nettet...
-Faen ta deg! -Ikke si "faen"!
Jeg liker ikke at du banner!
Du visste om det.
Ja, jeg gjorde det.
Og så, da?
Hva vil du jeg skal gjøre?
Skal jeg skille meg?
Det vil jeg ikke. Det er ikke rettferdig.
For jeg jobber hardt for å holde denne familien sammen.
For at vi skal være en lykkelig familie.
Jeg fortjener ikke å miste alt fordi faren den ikke greier å holde buksene på.
For jeg har ikke gjort noe galt.
Kanskje det er det som er problemet. Du gjør alt perfekt.
Kan du sende meg syltetøyet?
Klart det.
Jeg har tenkt litt...
Siden vi vil komme hjem tidlig i dag...
...kunne vi dra på kino sammen.
Det er kjempelenge siden sist.
Supert forslag.
Vi kan se en komedie, som mamma liker. Sant, mamma?
Super idé. Klart vi kan, vennen.
Nei, pappa. Gi meg koppen.
-Nei. -Gi meg koppen.
Slapp av, det går bra.
-Nå kjørte du i feil retning, kjære. -Nei.
Det er ikke feil. Vi skal til Navarra.
Hva mener du? Vi kan ikke dra til Navarra.
-Jo. -Vi kan ikke dra dit.
Jeg må jobbe i morgen.
-Jeg har to coaching-timer. -Jeg betaler for dem.
Det handler ikke om penger, Emilio.
-Klientene mine trenger meg. -De betaler deg ikke, altså?
-Da kan vi jo dra. -Ja.
Du har et alvorlig problem med passiv-aggressivitet, vet du det?
Jøss, og jeg som trodde problemet var alzheimer.
Så, Navarra, men hvor?
Navarra.
Sånn omtrent.
Sånn omtrent i Navarra? Supert.
Familien min trenger meg ikke, gudskjelov.
-Tilgi meg, mamma. -Vi skal til Navarra!
Tilgi meg.
Hei, Blanca.
Alt i orden? Du har ikke vært på nett i hele dag.
Store nyheter: Søskenbarnet mitt skal gifte seg i Valencia.
Jeg skal til din by!
Vil du møtes?
Jeg kan ikke konsentrere meg med den lyden, Margarita.
Du, pappa...
Det er én ting å ta deg med for å finne Margarita,
men noe annet å slenge navnet hennes i fjeset på meg.
Jeg tror dette er på ordentlig.
Hvem er hun, pappa?
Margarita.
Nei, hun er ikke Margarita, hun er barnebarnet ditt. Hva heter hun?
Pappa?
-Det gjør ikke noe, mamma. -Jo, det gjør det.
Vi kan ikke la ham gli bort fra virkeligheten.
Kom igjen, pappa. Tenk.
Hva heter hun? Kom igjen.
-Kom igjen. -Hun har rett, Julia. La det være.
Nei, jeg lar det ikke være.
Krøpling.
-Hva sa du? -Nei, bestefar!
Sokk.
Nei, pappa.
Hvit... Blank...
Blanca!
Blanca, så klart. Veldig bra, pappa.
Ser dere at han kan når han vil? Blanca. Kjempebra.
Når vi kommer dit, vil han ikke vite hva han skal si.
Det er 2018...
...høst...
-...i huttiheita. -Kjempebra.
Hva er det?
Jeg skjemmes.
-Pappa, da. -Bestefar.
Du må ikke skjemmes nå.
Vi må spille det inn i tilfelle du glemmer det.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Hva med dette:
"Livet mitt var som en mørk natt...
...helt til jeg møtte deg, og du...
...som en meteoritt,
tente stjernene mine."
Nei. Det gir ingen mening, for stjerner har sitt eget lys.
De trenger ikke andre himmellegemer for å lyse.
Ok, pappa. Tenk.
Hva var det du likte ved Margarita?
Hva var det som gjorde henne så spesiell?
Hun er...
...som tallet pi.
Ta det opp.
Jeg er så glad i matematikk...
...fordi det er ren logikk.
Tall...
...er rasjonelle, forutsigbare.
Men så, plutselig...
...midt i denne harmonien...
...finnes tallet pi.
Et tall som er...
...mystisk, uendelig.
Et tall som lever.
Det skaper sin egen vei uten å følge...
...noen kjente mønstre.
Og det gjør at matematikk er logisk...
...men også magisk.
Og sånn var Margarita.
Magisk.
-Så vakkert, pappa. -Det der vil hun ikke kunne motstå.
-Sikker? -Ja.
Nei, det var deg.
-Ei ku kledd i uniform! -Kaller du meg for ku?
Hva?
Hun er krøpling, men ikke tjukk.
Det er andre gang du kaller meg krøpling.
Nei, nei...
Professor Pardo, husker du meg ikke? Ei ku kledd i uniform!
Kua igjen...
-Unge mann, er du full? -Hva?
Her, ta denne.
-Mamma, den mannen kalte meg tjukk. -"Ei ku", for å være helt nøyaktig.
-Unnskyld? Stemmer det? -Nei.
Denne mannen var min professor på universitetet.
Jeg ville bare si hei.
Takket være ham oppdaget jeg hvor fascinerende matte er.
Faktisk er det jobben min nå. Jeg er også mattelærer.
Jeg skjønner.
Hør her, jeg beklager, men...
Jeg vet ikke hva misforståelsen gikk ut på,
-men faren min er ikke helt frisk. -Beklager.
Ta det med ro. Du sa det helt sikkert med dyp hengivenhet.
Matte fascinerende? Han er full, ja.
Farvel.
Denne greia vibrerer.
Få se.
Bestefar! Du har blitt godtatt i Navarras lærergruppe!
-Har jeg? -Se!
Virkelig?
Hva er det?
-Hva er det? -Er det henne?
-Ja. -Få se, da!
"Lærere fra Estella-skolen på senterets jubileum."
-Nå vet vi hvor hun jobbet, ikke sant? -Vi kan spørre der.
-Nei. -Jo.
Vi kan dra dit, men ikke i dag, for på lørdager er det er ingen der.
Hun er en 70-årig kvinne i en liten by.
Det er ett sted de kjenner henne.
Hei, hvordan går det... Paqui.
Altså...
Vi leter etter en dame på rundt 70, som sannsynligvis er pasient her.
Hun heter Margarita Piquer.
Vi lurte på om du kunne fortelle oss hvor hun bor?
Det er konfidensiell informasjon.
Akkurat, men...
Vi har kommet helt fra Valencia.
Det har vært en slitsom tur.
Og så er jeg...
Vi to er faktisk kolleger.
-Er du sykepleier? -Nei.
Lege?
Medisinsk representant.
Selger.
-Nei, det er ikke det samme. -Det er det samme.
-Hva skal det bety? -Flytt deg. Det er andre som venter.
Hør her, greia er...
Ser du den mannen der?
Det er faren min.
Han er syk og kommer til å dø.
Vi har ikke mye tid, så vær så snill,
vi trenger virkelig den adressen.
Fortell meg noe jeg ikke har hørt før.
Ærlig talt...
Jeg ønsket ikke å gå til dette steget...
Alt dette er egentlig reservert leger.
Men jeg skal gjøre et unntak for deg, Paqui.
Hva syns du?
Hvor var dere fra, sa du?
-Valencia. -Åpenbart!
Se her, den faller ikke av.
Kjempesøt, ikke sant?
Den faller ikke av.
Den falt av.
Hva synes du?
Neste!
Bare hyggelig. Takk.
-Unnskyld meg. -María!
-Hva gjør du? -Min tur.
-Ikke gjør tingene verre. -Nei.
Unnskyld meg, Paqui. Kan jeg få spørre deg om noe?
Stemmer det at du pleide å være livlig?
-Å, nei... -At du var en sånn person
som ville gjøre noe meningsfullt, noe av betydning...
Stemmer ikke det? Derfor ble du sykepleier.
For å hjelpe andre mennesker.
Men folk... Folk er ikke alltid takknemlige.
Vi er ikke takknemlige overfor Paqui for jobben hun gjør.
-Du har mistet gnisten, Paqui. -Å, nei...
Du lurer sikkert på hvor det ble av den jenta du var før.
Hun som brydde seg om andre, som ønsket å hjelpe.
"Er hun død?", tenker du.
Men hun er ikke død, Paqui. Hun er rett der inne, jeg kan se henne.
Og vet du hva, Paqui?
Den mannen trenger deg.
Gi oss adressen, Paqui.
Paqui!
Kom igjen, Paqui.
-Kom igjen... -Kom igjen, Paqui.
Dette klarer du, Paqui.
Kom igjen, Paqui!
Bevis at du ikke er den bitre statsansatte alle tror du er!
Kom igjen.
Å, nei...
Ha dere ut.
Ut!
Nå!
Du skal få denne.
Takk.
Jeg rota det til.
Kom, vi går.
Hva driver du med?
Når vi kommer hjem, skal du ut.
Du kunne vel ha prøvd å skjule det?
Jeg skjønner ikke hvordan du kunne gjøre det mot meg. Eller hvorfor.
-"Hvorfor" er feil spørsmål. -Ærlig talt...
"Hvorfor" er feil spørsmål. Spør meg.
-Dette er faen meg latterlig... -Greit.
Slapp av, jeg spør selv.
Felipe, hva var hensikten med å være utro?
Så du skulle ferske meg, Julia.
Så du skulle ferske meg og forlate meg.
Bestefar er ikke i senga si. Han er borte.
Vent her.
Pappa?
Dette skjer bare ikke...
Emilio!
Pappa!
-Unnskyld, de sa faren min var her. -Der borte.
-Hvordan går det med deg, pappa? -Bra.
Hva skjedde? Ble du forvirret?
Vet du hvem jeg er?
Ja, jenta mi. Jeg er helt i orden.
Så hvorfor vandrer du rundt i pysjen? Det er iskaldt ute!
Du skremte vettet av meg.
Jeg vil ikke treffe Margarita likevel.
Hva for noe?
Nok er nok.
-Hva er det? -Nei.
Nei, du skjønner...
På grunn av denne turen har ekteskapet mitt raknet,
-og datteren min hater meg. -Du hadde rett.
Vi burde ikke ha kommet hit. Jeg er lei for det.
Jeg er iallfall lei for det.
Én ting, pappa...
Hva var hensikten med å treffe henne?
-Jeg sa jo det. Fordi... -Nei, ikke "hvorfor".
-Hensikten. -Du òg?
Hør på meg. Hva var hensikten?
Vel...
Å finne ut om hun har tenkt på meg òg alle disse årene.
Selv bare litt.
Vel...
Det må vi få greie på, eller hva?
Kom, så går vi.
-Takk. -Kom.
-Er du trøtt, pappa? -Ja, litt.
Ha det, Paqui.
Hva er det?
Margaritas adresse.
Å, Paqui...
-Så, da... -Takk, Paqui.
Jeg visste hun ikke var en typisk bitter statsansatt.
-Dra hjem! Før jeg ombestemmer meg. -Hvorfor sa du det?
Det var en kompliment.
Ha det. Takk.
Jeg fryser!
-Fy faen! -Vær så snill, jeg har jo sagt...
-Fy faen! -Ærlig talt!
Fy faen!
-Så fin du er! -Takk.
-Hvor fikk du tak i den dressen? -Den er til spesielle anledninger.
Det er vel ikke dressen du hadde på da du giftet deg med mamma?
Det er 2018,
høst, Navarra...
...huset til Margarita.
-Margarita? -Det er ikke Margarita.
-Margarita er ikke så gammel. -Noen mennesker holder seg ikke så bra.
Unnskyld, heter du Margarita?
Nei! Angustias.
Var det jeg sa.
Unnskyld, men vi leter etter en dame som heter Margarita,
og de sa hun bor her.
Her?
Nei.
Men jeg tror hun som solgte oss huset, het Margarita.
Et øyeblikk.
Abundio!
Hva er det?
Hva het dama vi kjøpte huset av?
-Veit da faen! -Ja.
Hun het Margarita.
Jeg husker ikke hva mannen hennes het.
Hun er gift, bestefar.
Jeg hadde ikke forventet at hun ble nonne.
Vet du hvor de flyttet hen?
Til et annet hus.
For en lettelse å vite at de ikke flyttet til en båt eller et romskip.
Sønnen til kusina mi, Antonia, mista jobben og flytta til en båt.
De døve kan høre.
Akkurat, så...
Vet du hvor det nye huset ligger?
Abundio!
Han er døv som en stokk, jeg blir helt utslitt.
Abundio!
Hva er det?
-Hvor bor de nå? -Hvem da?
-De som solgte oss huset! -Veit da faen!
Har dere noen kontaktinformasjon?
Har du telefonnummeret deres?
-Hvem sitt? -De som solgte oss huset!
-Veit da faen! -Hva sa han?
Ikke noe. Glem det. Tusen takk!
Bare hyggelig.
-Hvem var det? -Veit da faen!
Et glass tequila for å glemme
Kvinnen som svek meg
Jeg ønsker ikke å huske henne
Jeg drikker for å drukne mine sorger
Og la dem være...
Ja, det var bedre.
Ses på søndag.
Emilio!
Jeg heter forresten Margarita.
Gi den til meg.
-Ta vare på deg selv. -Du òg.
Mozart?
Mozart.
Så klart.
Og denne?
Vi lager lapper, bestefar.
Vi tar Vivaldi og putter den her.
Vi tar Mozart...
...og putter den her.
-Vi tar Bach... -Som når man tagger på Facebook.
Ja. Som når man tagger på Facebook. Kjempebra, bestefar.
En brøk er et visst antall av en enhet som er delt inn i like store deler.
HEI, BLANCA. LENGE SIDEN SIST.
JEG HAR FUNNET MARGARITA.
Bra!
Er det en mobiltelefon?
HAR DU ADRESSEN?
Blanca Molina Pardo!
Gå på gangen. Nå.
Hvorfor er du våken, vennen?
-Hva er det? -Hør, mamma...
-Hva er det? -Jeg vet hvor hun bor.
Hvem da?
Margarita.
Hvordan fant du det ut?
Husker du Pau, gutten på mobilen min?
-Han jeg sa kunne være seriemorder... -Du går glipp av det som er viktig.
Hva med Pau?
Pau kjenner noen som kjenner noen som kjenner henne.
Og?
Han gir meg adressen, men bare om vi møtes.
Sier du at vi må på biltur med bestefar igjen?
-For jeg er ærlig talt... -Nei.
Hva er det da?
Pau er her, i bryllupet til søskenbarnet.
Så flott, da! Det er jo helt supert.
Tja...
Hva?
-Jeg har ikke sagt det. -Hva da?
Kom her.
Hør på meg.
Du vet jo at, da du ble født...
...sa de at du aldri ville kunne gå.
Men se på deg.
Jeg har aldri sett noen sprade rundt som deg.
Hva er du redd for, kriger'n?
Kriger'n.
Jeg har giftet meg! Applaus for bruden!
Kom igjen!
Den dansende brud! Kom igjen, alle sammen!
-Hei. -Hei.
Jeg er Blanca.
Hæ?
Blanca.
Jeg heter Tomás.
Du trenger ikke late som du er en annen. Liker du meg ikke, så bare si det.
Skjønner ikke hva du mener.
Blanca? Hei.
Jeg heter Pau.
-Så fint. Jeg heter Blanca. -Han er fetteren min.
Pau?
Du tok ganske hardt i med de Instagram-filtrene, eller hva?
-Du har ikke vært helt ærlig, du heller. -Hva sikter du til?
Din...
Din bevegelseshemming i form av nedsatt mobilitet.
Hvorfor insisterte du på at vi skulle møte?
Jeg ble lei av å late som.
Og fetteren min har kjæreste og poster bilder med henne.
Jeg gikk tom for materiale.
Hva nå?
Ja! Kom igjen!
Bruden vet best!
Skal vi danse?
-Nei. -Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke danser ute blant folk.
Sving med hoftene, alle sammen!
Hva holder du på med?
Du danser.
-Nei, jeg danser ikke. -Jo, det gjør du.
Men dette her, pappa...
-Det er å danse. -Dette er å danse.
Det er ikke sånn dans, pappa.
La meg få danse med ham!
Noen som vil synge karaoke?
Mikrofon!
Kvinne, om du kan snakke med Gud
Spør Ham om jeg noen gang Sluttet å forgude deg
De vil ikke kysse meg mer
Og du Hvem vet hvor du er
Hvem vet hvilke eventyr du vil oppleve
Hvor langt borte du er fra meg
Og du
Hvem vet hvor du er
Bestefar... Margarita!
Margarita bor i Valencia! Jeg har adressen!
I Valencia?
Applaus for sangeren!
-Ha det. -Ha det.
Her. Gå og kjøp deg noen skjorter.
-Pappa? -Ja da, jeg kommer.
Lenge leve bruden og brudgommen!
-Er du sikker på at det er her? -Ja.
-Går det bra med deg, pappa? -Ja.
-Ja? -Hallo.
Faren min leter etter huset der han var om sommeren som barn,
og han tror det er her. Kunne vi få ta en titt?
Beklager. Huset har tilhørt familien vår i evigheter.
Hva nå, pappa?
-Unnskyld. -Ja?
Kan jeg få låne doen? Prostataen min tar livet av meg.
Jeg vet hva du mener. Kom inn.
For er nydelig hus.
Taket...
Kona og jeg renoverte det, men beholdt den opprinnelige stilen.
-Badet er døren der borte. -Takk.
Det er snilt av deg å la oss komme inn...
-Bare gi ham... -Du skal få...
-Nei, det er virkelig ikke nødvendig. -Se her, denne er nydelig...
Margarita.
Det er Emilio.
Emilio Pardo.
Han med de magiske kvadratene.
Hva er klokken?
Jeg må i butikken før de stenger.
Hvem er du?
Og dette, Lorenzo, ser ut som en vanlig klistrelapp...
Det er en magnet.
Den hadde vært fin til å skrive lapper til kona.
-Du skal få den. -Takk.
-Jeg har brukt dem mye siden hun ble syk. -Hvordan syk?
Senil demens.
Fremskreden.
Hun kjenner sjelden igjen sitt eget speilbilde.
Pappa.
Hun er ennå en fantastisk kvinne, syns du ikke?
Jeg er lei for det.
-Hva gjør du her? -Ikke noe.
Jeg gikk meg vill, men nå skal vi dra.
Hun likte aldri å brodere.
Men i det siste har hun ikke drevet med annet.
Det ser ut som en "S".
Men det er en "L".
For Lorenzo?
Ja.
-Hei. -Hei.
-Vil du ikke heller gjøre sudoku? -Nei.
Jeg liker ikke linser.
Det vet du godt, Carmen.
Jeg er ikke mamma. Jeg er datteren din.
Jeg har ingen datter.
Jo, det har du.
-Det spiller ingen rolle, mamma. -Jo, det gjør det.
Se på meg, pappa.
Jeg er datteren din, Julia.
Jeg har ingen datter! Og jeg liker ikke linser!
-Går det bra, vennen? -Ja.
Det går bra, pappa. Ta det med ro.
Nei!
Nei, pappa. Ro deg ned.
Sånn, ja.
-Smaker det godt? -Veldig godt.
Har du vin?
Hva er det, pappa?
Hva er i veien?
Så, så...
Alt er i orden, pappa.
Se på meg.
Hvilket år er det, Emilio?
Kom igjen.
Det er 2019.
Julia.
Det er blitt vanskeligere for ham.
Bare gi ham litt mer tid.
Julia...
Men han er veldig flink med myntene.
Prøv med myntene.
Du må slutte.
Slutte?
Men jeg greier ikke å gi slipp på ham.
Gråter hun?
Hvorfor gråter hun?
-Det er ingenting å uroe seg for, Emilio. -Nei vel.
Du kan bruke et kallenavn. Hvis du vil.
Tema for dagens forelesning er delvis integrasjon.
Det er en integrasjonsmetode
som bygger på produktregelen for derivasjon.
-Pappa. -Mamma...
La ham være.
Professor Pardo?
Ja, frøken?
Hvordan utfører man delvis integrasjon?
Jeg er glad du spurte, for det er et fascinerende tema.
Delvis integrasjon.
Delvis integrasjon tilsvarer denne formelen.
Den virker vanskelig å huske, ikke sant?
Men det er den ikke...
...hvis vi bruker fantasien.
En... dag...
...så... jeg... ei... ku...
...kledd... i...
...uniform.
Kua!
Noen...
...sa en gang til meg...
...at matematikk, akkurat som ord...
...er et språk.
Så la oss snakke det, mine damer og herrer.
Én, to, tre. Smil!
-Sånn. -Og så kysser vi bestefar.
Og så...
Siste bilde, pappa. Sånn.
Jeg får dobbelthake i denne stillingen.
Det gjør ikke noe.
Vi må gå nå, pappa.
-Kom igjen, bestefar. -Jeg skal hjelpe deg.
Sånn, ja. Reis deg opp.
...hvor du er
Hvem vet hvilke eventyr du vil oppleve
Hvor langt borte du er fra meg
Jeg kan ikke konsentrere meg.
Sa du noe?
Hva er det der?
Er det ikke kjedelig?
Litt.
Blir du med på stranda?
Jeg heter forresten Margarita.
Jeg heter Emilio.