Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אפשר לנסוע לאיפשהו בסוף השבוע הבא.‬
‫לאן?‬ ‫-אני לא יודעת. לטרוביל?‬
‫בפרוורים של דוביל?‬
‫או אולי לאונפלר. נחמד שם.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫נמצא מלון נחמד,‬
‫נאכל פירות ים לארוחת ערב, בנמל.‬
‫גמרת?‬ ‫-הליכות, מסאז'ים...‬
‫מה?‬
‫מה "מה"?‬
‫לא הבנתי מה שאלת.‬ ‫-שאלתי אם גמרת.‬
‫כן, לא שמעת?‬
‫כן, שמעתי.‬ ‫-אז מה הבעיה?‬
‫שאני לא גמרתי.‬
‫אה.‬
‫את תמיד מדברת אחרי סקס.‬
‫את מפטפטת.‬
‫את מתלהבת.‬
‫מה הקטע עם התלונה הזאת?‬ ‫אתה מנסה לעצבן אותי?‬
‫כן, אני מרגישה טוב, סליחה באמת.‬
‫כן, את מרגישה טוב.‬ ‫כמו מישהו שסיים לבצע מטלה,‬
‫או שעשה עבודות בית.‬
‫עדיף שאני אהיה עצבנית ואשתוק?‬
‫כן, האמת. עדיף שתהיי עצבנית ותשתקי.‬
‫אני מרגיש שהחיים שלי הם בדיחה.‬ ‫-בדיחה?‬
‫כן, אני מצטער.‬ ‫-ברצינות?‬
‫נמאס לי לעשות סקס בחושך.‬ ‫-אתה תמיד רוצה שנכבה את האור.‬
‫כן, זה עוזר.‬
‫לחשוב על מישהי אחרת?‬ ‫-לא.‬
‫כן? נחמד מאוד.‬ ‫-לא, חשבתי עלינו.‬
‫ז'אן-לואי.‬
‫אנחנו יחד כבר 17 שנה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫מערכות יחסים דורשות רצון, פשרות, סבלנות,‬ ‫לא רק תשוקה.‬
‫אתה אמור לדעת את זה בגילך.‬
‫אם אתה רוצה להרוס הכול‬ ‫בגלל הנוסטלגיה המטופשת שלך, אז בבקשה.‬
‫אתה כל כך אגואיסט.‬
‫למה את משקרת?‬ ‫למה את מזייפת את האורגזמות שלך?‬
‫זה נקרא לשקר?‬
‫אני מצטער, אבל זה שקר.‬ ‫-אני מגינה עלינו. עליך.‬
‫חוץ מזה, גם אני מקווה שזה יחזור להיות‬ ‫כמו שזה היה פעם.‬
‫אל תשאל אותי שאלות‬ ‫שלא היית שואל את עצמך. בסדר?‬
‫אז איך נשפר את חיי המין שלנו?‬
‫אתה אוהב אותי?‬
‫אתה עדיין אוהב אותי, ז'אן-לואי?‬
‫אני יכול לשאול אותך את אותה שאלה.‬
‫בואי לא נשים הכול על השולחן ככה.‬ ‫זה וולגרי.‬
‫אנחנו לא אמריקאים.‬ ‫-אז אתה זה שמחליט מתי נדבר בכנות ומתי לא.‬
‫אוף, את נודניקית.‬
‫כן, ברור.‬
‫את מתישה אותי. אנחנו לא יכולים לדבר בכלל.‬ ‫-ואתה תמיד מצליח להרוס הכול.‬
‫את מעצבנת אותי.‬
‫צריך להזמין מקום לאונפלר בקרוב.‬
‫יש חג בסוף השבוע הזה. לא יהיה שם מקום.‬
‫ז'אן-לואי, תנמיך את זה עם הפדל בבקשה.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫אתה ממהר?‬ ‫-כן.‬
‫אז בוא נעשה את זה מהר.‬
‫לא, תודה. אני לא מעוניין.‬ ‫-כי כבר מצאת את מה שחיפשת?‬
‫לא, כי...‬
‫אני הולך הביתה. רק יצאתי עם הכלב.‬
‫איפה הכלב?‬
‫הוא בטח התקדם.‬ ‫הוא בורח ברגע שהוא רואה את הדרך הביתה.‬
‫בניגוד לבעלים שלו.‬
‫כמה יש לך?‬
‫איזה קטע, תמיד תהיתי כמה זה עולה.‬
‫שמונים לזיון, 50 למציצה.‬
‫מציצה?‬
‫אוראלי.‬
‫אה, כן.‬
‫לא, אני...‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא נראה לי שזה ה...‬
‫שזה הסגנון שלי.‬
‫אני לא רואה את עצמי...‬
‫וביער וכל זה.‬
‫לשלם על זה, זה...‬
‫חכה רגע.‬ ‫-מה קרה?‬
‫יש לי סיכה בשיער.‬
‫שיט!‬
‫טבעת הנישואים שלך נתקעה בסיכה שלי.‬
‫תנסה להוריד את טבעת הנישואים שלך.‬
‫זה לא ילך.‬ ‫-צריך להרטיב אותה.‬
‫לא, אני אעשה את זה. סליחה.‬
‫הינה.‬ ‫-מעולה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-קורה.‬
‫באמת?‬ ‫-בוא נמשיך.‬
‫לא, זה בסדר. אל דאגה.‬
‫לא בא לך לגמור?‬
‫באופן אידיאלי כן, אבל זה בסדר.‬
‫ה-50 אירו יכולים להישאר אצלך.‬
‫טוב, כן. ברור.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-נתראה.‬
‫משם.‬
‫מאיפה?‬ ‫-באנו משם.‬
‫משם? טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫ביי.‬ ‫-נתראה.‬
‫כן.‬
‫איפה היית?‬
‫יצאתי להתאוורר קצת.‬
‫להתאוורר?‬
‫אתה חושב שאני לא יודעת?‬
‫אתה מסריח מסיגריות, מותק.‬
‫רק רגע.‬
‫שלום, מר בורדייה.‬ ‫-תודה, וירז'יני.‬
‫הורדנו את הסרטון מיוטיוב,‬ ‫אבל הוא התפשט באינטרנט.‬
‫הם תמיד משתפים אותם.‬ ‫הוא בוואטסאפ או משהו כזה.‬
‫כל התלמידים בתיכון כבר ראו אותו.‬ ‫כבי את הנייד שלך.‬
‫אף אחד לא היה אמור לראות אותו.‬
‫זו לא הבעיה.‬
‫אם את לא מכבדת את עצמך,‬ ‫כבדי את המשפחה שלך.‬
‫אני לא הולך יותר לקבלות הורים.‬
‫אל תדאג, מר לה רושן.‬ ‫למשפחה שלך ולבת שלך יש זכות להישכח.‬
‫התפקיד שלי הוא לוודא שהזכות הזאת תישמר,‬ ‫מבחינה חוקית וטכנית.‬
‫הצוותים שלי יוודאו‬ ‫שהסרטון הזה ייעלם. בסדר?‬
‫אל תדאגו. אז, מארי...‬
‫איך קוראים ל...‬
‫בן הזוג שלך בסרטון?‬
‫תיאו דה שאלונז'.‬
‫תיאו... דה... שאלונז'. טוב.‬
‫קלמנט בורסייה.‬
‫טוב.‬ ‫-הוגו פליסון.‬
‫לואי דסקלפייר.‬
‫אנחנו נשלח מכתב להורים שלהם,‬
‫וננסה להגיע להסכמה.‬
‫בינתיים, נבדוק בכל הפלטפורמות‬ ‫שמושא המחלוקת עשוי להופיע בהן.‬
‫גם בטריפ אדווייזר.‬
‫מה?‬
‫דירגו אותה בטריפ אדווייזר.‬
‫אה.‬
‫מה הדירוג?‬ ‫-זו לא הנקודה.‬
‫נכון, סליחה.‬
‫טריפ...‬
‫אני מזהיר אותך. את תשלמי לו מהחסכונות שלך.‬ ‫-לא.‬
‫כן!‬
‫אני לא מבין את הדור הזה.‬ ‫הם כל הזמן מציגים את עצמם לראווה.‬
‫בלי לשמור שום דבר לעצמם, בלי פרטיות.‬
‫אני לא מסכים. הבעיה היא עם הנער הזה,‬ ‫כלומר הנערים האלה,‬
‫שלא כיבדו את הרגע הזה והפיצו את הסרטון.‬
‫מה? "לא כיבדו את הרגע הזה?"‬
‫הבת שלי שכבה עם ארבעה בחורים.‬ ‫זה לא בעייתי בעיניך?‬
‫אני סתם זורק רעיון. אולי היא ניסתה...‬
‫באופן לא מודע...‬
‫לפגוע בך בנקודה הכואבת ביותר.‬
‫אני צריך עורך דין, לא פסיכולוג.‬
‫אולי אתה צריך את שניהם.‬
‫כן, ויש גם עורכי דין שצריכים פסיכולוג.‬
‫נכון.‬ ‫-קומי.‬
‫מר לה רושן.‬
‫תודה.‬
‫אה. זה לא הכי אלגנטי.‬ ‫פחות מתאים למסעדה יפנית.‬
‫מסעדה יפנית עם בעלים סינים.‬
‫אה, לא ידעתי. עכשיו זה הגיוני.‬ ‫-למה?‬
‫סינים פחות אלגנטיים מיפנים?‬
‫זה לא מה שאמרתי. זו אמירה גזענית.‬
‫אין לך מחשבות גזעניות?‬
‫אני משתדל שלא.‬ ‫-גם אני. אני עושה מאמץ.‬
‫אני אומר לעצמי שאם הייתי גזען‬ ‫לא הייתי עושה מאמץ, אז זה בסדר.‬
‫אבל עדיין יש לך מחשבות גזעניות.‬
‫מתנהל לי בראש ויכוח קטן.‬
‫אני אף פעם לא מסכים‬ ‫עם המחשבות הגזעניות שלי.‬
‫כן.‬
‫אבל, לפני שתי דקות, הבורגני השמאלני הזה‬ ‫אמר שסינים הם פחות אלגנטיים מיפנים.‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫מותר לי לחשוב שהעובדה שיש לי גבר ערום‬ ‫בתוך הכוס היא וולגרית.‬
‫זה לא אומר שאני גזען.‬
‫זה לא הפריע לך כשהקוקסינל שלך מצץ לך.‬
‫זה לא יפה. אני מספר לך דברים ואתה...‬
‫לא ידעתי שהוא קוקסינל.‬
‫זה כל הקטע עם קוקסינלים,‬ ‫שאפשר להגיד שלא ידעת.‬
‫חשבתי שהוא טרנסג'נדר.‬ ‫-אה, אז זה בסדר.‬
‫לא, זה לא בסדר.‬
‫אני סובל מחרדות ומרגיש שאני מאבד שליטה.‬
‫הרגע איבדתי לקוח.‬
‫אולי אתה שחוק.‬
‫לא ברור אם האפשרות‬ ‫שאני בדיכאון מפחידה אותי,‬
‫או שאני מדוכא, ובגלל זה אני סובל מחרדות.‬
‫התרנגולת או הביצה?‬
‫מה בא קודם?‬
‫הביצה...‬
‫או התרנגולת?‬
‫כשקרול עזבה אותי...‬
‫ספרינג רול סושי?‬ ‫-זה שלי.‬
‫תודה.‬
‫זה מטורף.‬ ‫אני תמיד יושב מתחת למנורת ספוט בסוף.‬
‫מה זה משנה? אתה לא פה עם אישה.‬ ‫-לך יש שיער. אתה לא מבין.‬
‫צריך לאסור על ספוטים במקומות ציבוריים.‬
‫הרגשת פעם שהחיים שלך לא מציאותיים?‬
‫אני מרגיש כאילו שאני נמצא מחוץ לגוף שלי,‬
‫ורואה את עצמי עושה דברים‬ ‫וחי את החיים שלי, אבל...‬
‫זה לא מציאותי.‬
‫לא, זה מציאותי, אבל זה מזויף.‬
‫זה העניין.‬
‫זה כאילו שיש הבדל בין אמת למציאות.‬
‫החיים שלי מציאותיים,‬
‫אבל מזויפים. אתה מבין את כוונתי?‬
‫כלומר שהחיים שלך שקריים‬ ‫אבל אתה לא בטוח מה שקרי בהם?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫לא, אני לא מבין.‬
‫זה שקר אחד ענק.‬ ‫אין לי כוח להעמיד פנים יותר.‬
‫זה ככה אפילו עם החתול שלי.‬ ‫-החתול שלך?‬
‫החתול שלי.‬
‫זו בדיחה. תחשוב על זה.‬
‫אני מאכיל אותו וכולא אותו.‬
‫הוא לא אוהב אותי, זו תסמונת שטוקהולם.‬
‫איך שהוא מתחכך בי? זה לא חמוד, זה נוראי.‬
‫החיים של החתול הזה טרגיים. הוא נטשה קמפוש.‬
‫הם לא עושים את זה מתוך חיבה.‬
‫ככה הם מפזרים פרומונים‬ ‫ומסמנים את הטריטוריה שלהם.‬
‫עוד יותר גרוע.‬ ‫אנחנו משקרים, ממציאים סיפורים.‬
‫אני בספק שנטשה קמפוש התחככה‬ ‫בוולפגנג פריקלופיל.‬
‫לא מיוזמתה בכל אופן.‬
‫אתה ממש מוזר.‬
‫ולהכיר את השם של החוטף‬ ‫של נטשה קמפוש זה לא מוזר?‬
‫טוב.‬
‫סליחה, אני מרוכז רק בעצמי. מה שלומך?‬
‫איך בעבודה?‬
‫כרגיל.‬
‫אגן שבור, תולעים, המתת חסד.‬
‫טוב.‬
‫אני לא רוצה להיות במשרד, בבית‬ ‫או בשום מקום אחר.‬
‫לא לרצות להיות בשום מקום זה מורבידי.‬ ‫אולי אתה פשוט רוצה למות.‬
‫סליחה. אני חושב שזה לא עובד.‬
‫מה הבעיה?‬
‫רציתי לבדוק מה הדופק שלי ולא מופיע כלום.‬ ‫אולי יש בעיה בחיישנים.‬
‫העיקר שיש לך דופק.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהב לדעת אם אני דוחף את עצמי עד הקצה‬ ‫כשאני רץ.‬
‫אני רץ כבר 45 דקות ואני לא מתנשם.‬
‫לדחוף את עצמך עד הקצה עוד יהרוג אותך בסוף.‬
‫טוב, תן לי לנסות.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, זה עובד.‬
‫כן. ברור שזה מה שיקרה.‬
‫אולי הידיים שלי מזיעות מדי.‬ ‫-כן, זו הבעיה.‬
‫טוב.‬
‫התעמלות זה טוב, אבל חשוב ללמוד להירגע.‬
‫תודה.‬
‫מישל? זה אני. אתה יכול לקפוץ לפה בבקשה?‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫לא, זה דחוף. עכשיו, בבקשה.‬
‫תודה. נתראה בקרוב.‬
‫כמה זמן לקח לך.‬
‫הטיימר של האור הזה עדיין מקולקל?‬ ‫-בוא תיכנס.‬
‫אמרתי שזה דחוף.‬ ‫-בגלל זה מיהרתי.‬
‫נו?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני לא בטוח. משהו לא בסדר.‬
‫זה ייקח קצת יותר זמן. זה נועד לחתולים.‬
‫לכפה קטנה.‬
‫טוב, הוא כנראה מקולקל.‬ ‫-תקשיב ללב שלי.‬
‫אני מקשיב.‬
‫לא, ללב שלי.‬
‫אה, כן.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה איתי?‬ ‫-מה?‬
‫מה קורה איתי?‬
‫אני לא מצליח להבין. קר לך?‬ ‫-לא.‬
‫חם לך?‬ ‫-לא, כרגיל. חמים לי.‬
‫חמים?‬ ‫-כן, אתה לא יודע מה זה אומר?‬
‫כלומר שאתה מזיע?‬ ‫-לא, פשוט חמים לי.‬
‫טוב, אני אתקשר לרופא. תודה שבאת.‬ ‫-מה אכלת לצוהריים?‬
‫אוכל יפני איתך.‬ ‫-אה, נכון.‬
‫תן לי את הזרוע.‬
‫זה ממש בלתי נתפס. שב.‬
‫תקשיב.‬
‫אתה לא לקוח שלי, אז אני לא אשקר לך.‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬
‫זה לא ייאמן, אבל הלב שלך לא פועם.‬
‫אני לא מבין.‬
‫נראה ששריר הלב שלך לא מתכווץ.‬
‫זה חמור?‬
‫טוב, כשמישהו מת זה לא סיפור,‬
‫אבל מאחר שאתה עדיין חי...‬
‫זה מדאיג.‬
‫שכב.‬
‫למה?‬
‫כדי שאני אבצע החייאה.‬ ‫-אבל אני חי.‬
‫אני מעדיף לשבור לך את הצלעות‬ ‫מאשר לראות אותך מת.‬
‫אבל אני לא מת!‬
‫אני מדבר איתך!‬ ‫-אני כבר לא יודע כלום.‬
‫אני וטרינר, לא קרדיולוג.‬
‫באתי לפה כי אני מחבב אותך.‬ ‫-היו עוד מקרים כמו שלי?‬
‫כן, ציקדות נשארות קבורות במשך שבע שנים‬ ‫ואז עולות בחזרה לפני האדמה.‬
‫זה מטופש. הן חיות רק ארבעה שבועות.‬
‫למי אכפת, מישל?‬
‫סיפרת לוואלרי?‬
‫לא, מה פתאום.‬ ‫-היא אשתך.‬
‫בדיוק. המצב בינינו מתוח. אם אני אספר לה‬ ‫שאני חולה, יהיה לה יתרון עליי.‬
‫היא תתייחס אליי כמו לחפץ. לא. וגם...‬
‫היא משוגעת.‬
‫לא, היא לא משוגעת.‬ ‫לא, אני לא יכול להרשות לך להגיד את זה.‬
‫היא משקיעה בעצמה. משפרת את עצמה.‬
‫היא עושה מדיטציה.‬ ‫-אה, זה מסביר את הקטורת.‬
‫היא מאוד רעילה. אנשים אוכלים אוכל אורגני‬ ‫ובסוף מרעילים את עצמם עם קטורת.‬
‫שוב, למי אכפת, מישל?‬
‫מה נעשה?‬
‫אני אקח אותך לבית חולים.‬ ‫-טוב.‬
‫מה יעשו בבית החולים?‬
‫אני לא יודע.‬
‫ייתנו ללב שלך מכה עם דפיברילטור,‬
‫יעשו לך צנרור, יחברו אותך למכונת הנשמה.‬
‫אני כבר נושם.‬
‫או שהם יכניסו אותך לתרדמת יזומה.‬
‫למה?‬
‫כדי להחיות אותך.‬
‫אולי תגיד משהו נורמלי?‬
‫המצב שלך לא נורמלי! אתה מת אבל עדיין זז,‬
‫זה נראה לך נורמלי?‬ ‫-אני לא מת, לעזאזל!‬
‫אני רואה שאתה לא מת. אני יודע את זה, אבל...‬
‫אל תצעק עליי. אני לא מבין את כל זה.‬
‫מה קרה?‬
‫למה אתם צועקים?‬
‫אנחנו לא צועקים.‬
‫צעקת, "אני לא מת".‬
‫כי הוא לא מת.‬
‫אם הייתי מת, לא הייתי צועק, "אני מת".‬ ‫את מדברת שטויות, ואלרי.‬
‫בדרך כלל, כשאתה מוסיף את השם שלי‬ ‫בסוף המשפט, משהו לא בסדר.‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬ ‫-לא?‬
‫אתה רציני?‬
‫למה זה תלוי על הצוואר שלך?‬
‫מה אתם מסתירים ממני?‬ ‫-כלום, ואלרי.‬
‫נדבקת במשהו?‬
‫אנחנו צריכים לספר לה.‬
‫לספר לי מה?‬ ‫-כלום.‬
‫אין מה לספר. אתה שומע? אין.‬ ‫-יש לה זכות לדעת מה קרה.‬
‫מה היא עושה?‬ ‫-היא משוגעת.‬
‫הרגע אמרת שהיא לא.‬ ‫-אתה מנסה להרוג אותי?‬
‫אני לא מוצא את המפתח שלי. תפתחי את הדלת.‬ ‫-רק אם תסביר לי מה קרה.‬
‫כדאי שנלך.‬ ‫-תני לי את המפתח שלך, בבקשה.‬
‫אני מתחננת שתספר לי מה קרה.‬
‫לז'אן-לואי היה דום לב.‬
‫מתי?‬ ‫-עכשיו.‬
‫ברגע זה.‬ ‫-מה?‬
‫הלב שלו לא פועם. חייבים ללכת לבי"ח.‬
‫הלב שלך לא פועם?‬ ‫-זה מה שאמרתי.‬
‫בוא נבדוק דופק.‬ ‫-אין לי דופק,‬
‫את לא יכולה לבדוק אותו.‬ ‫-תן לי.‬
‫זה מפתיע אותך.‬
‫סליחה?‬
‫העובדה שאין לך לב.‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך על זה.‬
‫אתה מפחד? למה?‬
‫את עושה מדיטציה שעתיים ביום, מלטפת ירקות,‬
‫מדברת עם פרחים ולומדת לנגן על אוקרינה!‬
‫סיימת?‬
‫אתה מוכן להקשיב לי לשם שינוי?‬ ‫לנסות לחשוב בדרך אחרת?‬
‫אפשר למצוא מענה בעוד מקומות‬ ‫חוץ מבתחום הקרטזיאני המצומצם שלך.‬
‫בבקשה, אני לא יכול להתמודד עם זה.‬
‫אני מתחננת, אהובי.‬ ‫תשתמש בזה כהזדמנות לפתור דברים.‬
‫הלב שלך אומר לך משהו, תקשיב לו.‬ ‫-סליחה.‬
‫ולארי, אני חושב שכנראה שמה‬ ‫שאת אומרת נכון במידה רבה,‬
‫אבל אני מדען.‬ ‫לדעתי, חשוב שניקח אותו לבית חולים ומהר.‬
‫אני כבר לא רוצה ללכת לשם, רק לצאת מפה.‬
‫תלכו למיון למרות שעולם המדע לא ייתן‬ ‫לכם מענה? נראה לך שייתנו לכם שם מענה?‬
‫זו בהחלט תעלומה.‬ ‫-המפתח אצלך? תני לי אותו.‬
‫המפתח נמצא בתוכך.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫שכחת את המפתח בדלת.‬ ‫-די עם המשפטים הסמליים שלך.‬
‫באמת שכחת אותו בדלת.‬ ‫-באמת?‬
‫זה מסר! זו טעות פרוידיאנית!‬ ‫אתה לא יכול להתעלם מזה או מהאמת.‬
‫דבר איתי. ספר לי מה נמצא במעמקי הלב שלך.‬
‫כל היום אתה מתקן לאנשים אחרים את העבר,‬ ‫הגיע הזמן שתדאג לעבר שלך.‬
‫כן?‬
‫אני אתקשר למרגו.‬ ‫היא תקבל אותנו בהתראה קצרה.‬
‫לא למרגו המשוגעת. ה"גורו" שלך.‬
‫הוא קואצ'רית הוליסטית, לא גורו.‬
‫המצב שלי השתפר מאז שהתחלתי להיפגש איתה.‬
‫נראה לי שאני מעדיף ללכת לבית חולים.‬ ‫-כדי שיחברו לך מלא צינורות?‬
‫זה לא קשור למשהו מכני, מותק. מישל.‬
‫נו, טוב.‬
‫אתה גם ככה מת,‬
‫אז מנקודת מבט רפואית, אין ממש מה להפסיד.‬
‫הדבר הכי גרוע שיכול לקרות זה‬ ‫שהלב שלך יחזור לפעום.‬
‫אני אתקשר למרגו.‬
‫בטח, כמובן.‬
‫טוב שבאתם, ואלרי.‬
‫תודה, מרגו, שנפגשת איתנו בהתראה כזאת קצרה.‬
‫אני מכירה אותך, מר בורדייה.‬
‫לא באמת.‬ ‫-ז'אן-לואי.‬
‫זה בסדר, ואלרי. אני רגילה לאנשים סקפטיים.‬
‫בייחוד גברים. הם שונאים להיות מבולבלים.‬ ‫הם רוצים שהכול יהיה פשוט.‬
‫אבל שום דבר לא פשוט.‬
‫הזרוע שלך.‬
‫-הזרוע שלך.‬
‫אפילו לא טיפת דופק. מדהים.‬
‫מדהים.‬
‫הלב שלך כן פועם, ז'אן-לואי.‬
‫הוא לא, זו הבעיה.‬ ‫-לא הלב הפיזי שלך.‬
‫יש לך שני לבבות, לב פיזי ולב קוסמי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫ואלרי.‬
‫סליחה.‬
‫הלב הקוסמי שלך פועם,‬
‫אבל הוא לא מחובר ללב הפיזי שלך.‬
‫במילים פשוטות.‬ ‫הוא כבר לא מחובר ללב הפיזי שלך,‬
‫ולא מעביר מהקארמה שלך את הדחף ההכרחי,‬
‫ולכן הלב הפיזי שלך לא פועם בחזה שלך.‬
‫הלב הקוסמי שלך‬
‫שבוי בקרונגה.‬
‫מה זה?‬
‫קרונגה זה כמו כור המצרף‬ ‫במסורת היהודית-נוצרית.‬
‫במילים פשוטות.‬
‫אתה נמצא בין שני עולמות,‬ ‫וניצב מול שתי יציאות.‬
‫אתה צריך לבחור מביניהן את הכניסה.‬
‫כניסה לאן?‬
‫לתוך הלב הפיזי שלך, כמובן.‬
‫כמובן, ברור.‬
‫הקרונגה הוא לא בדיחה, מר בורדייה.‬
‫הוא כוח שחזק יותר מכולם, כולל אותי.‬
‫הקרונגה יכול לרפא ולשחרר אותך,‬
‫אבל גם להרוג אותך.‬
‫אני פה כדי להציל אותך.‬
‫יופי, אז בואי נסיים עם זה.‬ ‫-אתה תצטרך לעזור לי.‬
‫אתה מעוניין?‬
‫כן.‬ ‫-ואלרי.‬
‫סליחה.‬
‫אתה מעוניין לעזור לי, מר בורדייה?‬ ‫-כן, בטח. קדימה.‬
‫בוא אחריי.‬
‫בוא.‬
‫נו, למה אתה מחכה? קדימה.‬ ‫-בוא.‬
‫לא ייאמן.‬
‫בוא.‬
‫שב.‬
‫בתוך המעגל?‬
‫בדיוק.‬
‫אתה יכול לקרוא לזה מעגל אם אתה רוצה.‬
‫יש לכם בית יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫ואלרי.‬
‫סליחה.‬
‫פסנתר יפהפה. אתה יודע לנגן. גבריאל פורה.‬
‫אהבתי.‬
‫חבל שלא הרשו לך להיות מוזיקאי מקצועי.‬
‫ולנטין.‬
‫מה עם ולנטין?‬
‫החברה הראשונה שלך שפגעה בך.‬
‫היא שברה לי את הלב.‬
‫בכיתי במשך שישה חודשים. עברתי שבעה שבועות‬ ‫של טיפול פסיכיאטרי בהרדמה.‬
‫כן.‬
‫אין תמונות משפחתיות,‬ ‫אין תמונות של אימא שלך.‬
‫היא מתה?‬ ‫-לא.‬
‫אה, אני מתנצלת. אתה לא נפגש איתה הרבה.‬
‫היא הייתה קשוחה איתך כשאחותך גנבה‬ ‫ממנה כסף. היא האשימה אותך.‬
‫הוא הכתה אותך עם חלק ממכונה להכנת יוגורט.‬
‫זה היה נפוץ בשנות ה-70...‬
‫מכונות להכנת יוגורט?‬
‫לא, להכות את הילדים שלך.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שנעשה לך עוול.‬
‫אבל...‬
‫סבלת מאוד.‬
‫זה לא היה כזה סיפור.‬
‫תפסיק להמעיט בערכו‬ ‫של הכאב הקדמון שלך, בסדר?‬
‫יש לך בעיות עם נשים?‬
‫כלומר אם אני הומוסקסואל?‬
‫לא.‬
‫כלומר אם אתה מיזוגן.‬
‫לא.‬
‫האמת היא שכן.‬ ‫-ואלרי.‬
‫סליחה. אבל כן.‬
‫כן?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא נראה לי.‬
‫בוא.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני אציל אותך.‬
‫איך ידעת את כל הדברים האלה?‬
‫את סיפרת לה?‬ ‫-אני?‬
‫בחיים לא סיפרת לי את זה.‬
‫תודה על האמון באמת.‬ ‫-ואלרי.‬
‫סליחה.‬
‫יש לך בעיה עם אימא שלך.‬
‫באמת? אני אף פעם לא מתראה איתה.‬
‫נכון. למה?‬
‫למה? אני לא יודע. ככה זה. אנחנו לא מתראים.‬
‫כשאנחנו מתראים זה מסובך, ומאחר שזה מסובך,‬ ‫אנחנו לא מתראים. אלה החיים.‬
‫החיים הם לא סרטון‬ ‫שאפשר למחוק אותו ולהיפטר ממנו.‬
‫היא מדברת על העבודה שלך.‬
‫ואלרי, מספיק. לעזאזל איתך!‬
‫אתה צריך להיפגש שוב עם אימא שלך.‬
‫באמת? למה?‬
‫אתה צריך לחזור לפה איתה.‬
‫את רוצה לראות אותה?‬
‫את המקור שלה.‬
‫את המקור של אימא שלי? מה זה אומר?‬
‫את המקום שממנו...‬
‫יצאת.‬
‫אה, טוב...‬
‫אני לא...‬ ‫-כן, מה...‬
‫אה, כן, נכון. יצאתי מה...‬
‫יצאתי כמו כולם. דרך הנרתיק שלה.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה לראות אותו.‬
‫את הנרתיק שלה?‬ ‫-כן.‬
‫זה בלתי אפשרי. אי אפשר לבקש ממנה את זה.‬ ‫-למה?‬
‫למה? היא בת 82,‬ ‫אני לא יכול לבקש ממנה להראות לך את...‬
‫איבר המין שלה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אז תמונה שלו.‬
‫נראה לך שיש לי תמונות שלו?‬
‫אתה צריך לצלם אותו.‬
‫את לא יכולה לבקש ממני את זה. אני לא מבקש‬ ‫מאימא שלי לתת לי לצלם את המה שמו שלה.‬
‫אז אתה תמות. ביי.‬
‫רגע!‬ ‫-אל תשאירי אותי ככה.‬
‫אם לא נראה לקרונגה את המקור,‬ ‫הלב שלך לא יחזור לפעום.‬
‫הקרונגה לא יכול לפתור את זה בעצמו?‬ ‫-הוא פועל באמצעותי.‬
‫אני העיניים שלו. במילים פשוטות.‬ ‫-איך את רוצה שאני אעשה את זה?‬
‫לא התראינו ארבע שנים. אני לא יכול להגיד‬ ‫לה, "אגב, תני לי לצלם לך את הכוס".‬
‫לא דיגיטלית.‬
‫מה?‬ ‫-לא תמונה דיגיטלית. צריך משהו פיזי.‬
‫בחייך, את לא יכולה לבקש ממני את זה.‬
‫יש לך שלושה ימים. בעוד שלושה ימים, תמות.‬
‫תראה לי את המקור, ז'אן-לואי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫היה לי סיוט.‬
‫זה לא נראה ככה.‬
‫נראה שלפחות הוא עובד.‬
‫והלב שלך?‬
‫עדיין לא.‬
‫- היום הראשון -‬
‫איך היא ידעה על ולנטין?‬
‫בעזרת הכוחות שלה?‬ ‫אתה לא באמת מאמין לשטויות האלה.‬
‫היא אמרה לי דברים שלא סיפרתי לאף אחד.‬
‫אתה משוגע. אתה מתנהג בחוסר היגיון.‬
‫הלב שלי הפסיק לפעום לפני 18 שעות.‬ ‫זה הגיוני?‬
‫אפשר להסביר את זה באופן הגיוני?‬
‫לא, זה לא הגיוני.‬ ‫-ברור שלא!‬
‫שום דבר מזה לא הגיוני.‬ ‫צריך לחפש תשובות במקום אחר. היגיון!‬
‫למי אכפת מהיגיון?‬
‫איך היא מתכוונת לגרום ללב שלך לחזור לפעום?‬
‫היא רוצה ל...‬ ‫-מה?‬
‫היא רוצה לראות לאימא שלי את ה...‬ ‫-לא הבנתי.‬
‫היא רוצה לראות לאימא שלי את הנרתיק.‬
‫מה? היא רוצה לראות לאימא שלך את הנרתיק?‬
‫את הנרתיק של אימא שלך?‬ ‫-או תמונה שלו.‬
‫תמונה של הנרתיק של אימא שלך?‬
‫אתה מתכוון לעשות את זה?‬ ‫-ברור.‬
‫אתה משוגע.‬
‫מסכנה אימא שלך.‬ ‫אתה לא יכול לבקש ממנה את זה.‬
‫ברור שאני לא יכול.‬ ‫-איזו הקלה.‬
‫בגלל זה חשבתי...‬
‫כן?‬
‫מה?‬ ‫-שאתה.‬
‫שאני מה?‬
‫שאתה יכול לעשות את זה.‬
‫יצאת מדעתך.‬ ‫-אתה רופא.‬
‫אני וטרינר, לא רופא.‬
‫בדיוק. אני לא יכול לבקש את זה מאימא שלי.‬
‫אתה מחורפן. בחייך, ז'אן-לואי.‬
‫אני לא מבקש ממנה את זה.‬ ‫-אתה מכיר אותה מאז שהיינו ילדים.‬
‫לא ראיתי אותה מאז...‬ ‫-אז מה, מישל?‬
‫תעשה את זה בשבילי. תציל אותי. בבקשה.‬
‫אתה יודע מה אתה מבקש?‬ ‫אתה לא יכול לבקש ממני את זה.‬
‫מי הזמין אותך לגור אצלו כשקרול עזבה?‬ ‫מי הלווה לך כסף לקנות סוס?‬
‫מי דואג לך כבר שנים?‬
‫אתה.‬ ‫-ומה אתה עשית בשבילי?‬
‫אני חבר שלך.‬
‫חבר שלא מוכן לצלם את אימא שלי.‬
‫נו?‬ ‫-הוא לא מסכים.‬
‫היי, בוא הינה.‬
‫החבר הכי טוב שלך גוסס‬ ‫ואתה לא מוכן להציל את חייו?‬
‫זה מגוחך. היא מגדת עתידות פרוידיאנית.‬ ‫-היא לא מגדת עתידות.‬
‫אני אהרוג אותך אם לא תציל אותו.‬
‫אתה קולט שתמות?‬
‫אני אחסל אותך.‬
‫אני אשסף לך את הגרון, אחתוך לך הזין,‬ ‫ואאנוס את קנה הנשימה שלך איתו.‬
‫היא צוחקת?‬ ‫-לא.‬
‫זה מצחיק. מה אני אמור לעשות? לדפוק בדלת‬ ‫עם בונבוניירה ולבקש שתתפשט?‬
‫אל תהיה וולגרי, בבקשה.‬ ‫אנחנו נפגשים איתה היום.‬
‫איפה?‬ ‫-אצלה. בעוד שעתיים.‬
‫תראה, זה לא מסובך.‬
‫באמת, אתה לא תצטרך לעשות כלום.‬
‫רק ללחוץ על הכפתור הזה.‬
‫תסתכל!‬
‫הינה. תפתח את הפלאש,‬
‫כי בטח תצטרך אותו.‬
‫השתגעתם. אני לא משתמש במצלמת פולארויד.‬
‫היא רוצה תמונה פיזית.‬ ‫-לא זו הבעיה.‬
‫קדימה.‬
‫אתם פסיכים.‬
‫כן?‬ ‫-שלום, אימא, זה אנחנו.‬
‫אה, אתה לא לבד.‬
‫לא, אני עם ואלרי.‬
‫אה, טוב.‬ ‫-היא כזאת נחמדה.‬
‫אני פותחת את הדלת.‬ ‫-טוב, נתראה בקרוב.‬
‫שלום, אימא.‬
‫שלום.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫נו, תיכנס.‬
‫שלום, בריז'יט.‬
‫שלום, ואלרי.‬
‫זה בשבילי?‬
‫כן, מז'אן-לואי.‬
‫הגזמתם.‬ ‫-מה פתאום.‬
‫יש פה ריח של מרק. זה מדכא.‬ ‫-מספיק.‬
‫שבו.‬
‫זה היה כל כך פתאומי שלא הספקתי להכין כלום.‬
‫נו?‬
‫למה באת?‬
‫לא התקשרת אליי כבר ארבע שנים.‬
‫נו באמת, אימא. התקשרתי אלייך.‬
‫מתי?‬ ‫-הרבה פעמים.‬
‫את תמיד לא בבית.‬
‫היית צריך להשאיר הודעה קולית.‬
‫כשאת בבית הקו תפוס.‬
‫כן?‬ ‫-כן, הוא תמיד תפוס.‬
‫איך החברים שלך משיגים אותך?‬
‫אבל בכל זאת, ארבע שנים לא שמעתי ממך.‬
‫הפעם האחרונה שנפגשנו הייתה...‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫ואלרי אומנם יותר מבוגרת ממך,‬
‫אבל יש לך רק אימא אחת.‬
‫אימא'לה, מה שחשוב זה שאנחנו מתראים.‬
‫נכון.‬ ‫-אנחנו מתראים ברגע זה.‬
‫נכון.‬ ‫-נו, בבקשה.‬
‫טוב, אז מה אני יכולה לעשות בשבילך, חמוד?‬
‫לא אמור לבוא אליי מישהו.‬ ‫-כן, זו הפתעה. אני אפתח.‬
‫הלו? כן. אני פותח את הדלת. קומה שלישית.‬
‫זה רק חמש שנים.‬
‫סליחה?‬ ‫-פער של חמש שנים. בין הבן שלך לביני.‬
‫אני יודעת. למה אמרת את זה?‬
‫בגלל מה שאמרת עכשיו.‬
‫לא הבנתי.‬
‫לא משנה.‬
‫סליחה?‬ ‫-זה לא חשוב.‬
‫את לא תאמיני איזה קטע, אימא.‬
‫באמת?‬
‫בוא.‬
‫תראו מי זה!‬
‫שלום.‬
‫את זוכרת את מישל?‬
‫לא.‬ ‫-מישל ורדו?‬
‫למדנו יחד בחטיבה. הוא וטרינר עכשיו.‬
‫מישל ורדו?‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫מישל רצה להיפגש איתך.‬
‫נכון.‬
‫מאוד רציתי.‬
‫מרגש, לא?‬
‫נכון, בריז'יט?‬ ‫-כן.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫למה רצית להיפגש איתי?‬
‫כי היום יש למישל יום הולדת.‬
‫באמת?‬ ‫-מלאו לו היום 42.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה.‬
‫כששאלתי אותו מה הוא רוצה במתנה,‬ ‫נחשי מה הוא אמר.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הוא אמר: "הייתי רוצה להיפגש עם אימא שלך".‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת.‬
‫זה מה שאמרתי.‬ ‫-כן.‬
‫למה רצית להיפגש איתי?‬
‫כי אני מחבב אותך.‬
‫תודה.‬
‫יש לי זיכרונות מאוד טובים ממך.‬
‫איזה יופי.‬ ‫-אני צריכה ללכת לשירותים.‬
‫ז'אן-לואי, אני...‬ ‫-אני אראה לך איפה הם.‬
‫אל תעמוד שם סתם ככה.‬
‫תודה.‬
‫ומה איתך?‬
‫שלומך טוב?‬
‫טוב מאוד, תודה.‬
‫הכנת אוכל.‬
‫לא ממש.‬
‫רק את האיקרה הזאת.‬
‫האיקרה הזה.‬
‫לא, אומרים האיקרה הזאת.‬
‫לא נראה לי.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫את סובלת מכאבים כלשהם?‬
‫לא.‬
‫הגב שלי קצת כואב כשאני מתעוררת בבוקר.‬
‫אה, כן.‬
‫כואב לך הגב.‬
‫קצת, בבוקר.‬ ‫-אל תזלזלי בזה.‬
‫זה לא סיפור, זה עובר כשאני קמה.‬
‫ידעת שרוב הבעיות בגב נובעות‬ ‫ממקור גניקולוגי?‬
‫באמת?‬
‫כן.‬ ‫-אבל אתה...‬
‫אתה רופא?‬
‫גניקולוג.‬
‫ז'אן-לואי אמר שאתה וטרינר.‬
‫אני וטרינר וגניקולוג.‬
‫אתה מתכוון גניקולוג של בעלי חיים?‬
‫בדיוק.‬
‫יש דבר כזה?‬ ‫-ברור.‬
‫אני אעשה לך בדיקה.‬
‫סליחה?‬
‫אני אעשה לך בדיקה.‬
‫לא, תודה.‬
‫כדאי לך.‬
‫לא מתחשק לי.‬
‫גם לי לא. זה בשביל הגב שלך.‬
‫קדימה.‬
‫תראי לי הכול.‬ ‫-להראות לך מה?‬
‫נערוך בדיקה. תתפשטי.‬
‫כאן, מולך?‬ ‫-זו העבודה שלי.‬
‫אבל זה מביך אותי.‬
‫אל תהיי נבוכה. אני וטרינר.‬
‫זה נחמד מצידך, תודה,‬ ‫אבל מביך אותי שתיגע בי.‬
‫אני אקח דגימה, לא אגע.‬
‫בדיקת פאפ מהירה. זה ייקח שתי דקות.‬
‫בבקשה אל תתעקש.‬
‫תתפשטי בבקשה.‬
‫מספיק, אני לא רוצה.‬
‫תתפשטי.‬
‫לא, אבל... ז'אן-לואי!‬
‫ז'אן-לואי!‬
‫יצאת מדעתך? עזוב אותי, מטורף אחד!‬
‫הצילו!‬
‫אימא, את בסדר?‬
‫האיש הזה משוגע.‬
‫הוא משוגע.‬
‫מה קרה?‬ ‫-חבר שלך מטורף. הוא תקף אותי.‬
‫באמת? אני מצטער.‬
‫הוא רצה לעשות לי בדיקת פאפ כי הוא וטרינר.‬
‫אולי לא עברת בדיקה לאחרונה?‬
‫זו לא הנקודה.‬ ‫-יש לך כאבי גב?‬
‫מספיק עם זה! השתגעת?‬
‫זה לא ביג דיל, היו לו כוונות טובות.‬ ‫-הוא תקף אותי!‬
‫למה הבאת אותו לפה?‬
‫תנו לי להירגע, ואז נאכל ארוחת צוהריים.‬
‫לא, זה כבר אבוד.‬ ‫-את צודקת.‬
‫לא משנה, אימא'לה.‬
‫לא נורא, עדיף שתנוחי.‬
‫שמחתי לראות אותך שוב.‬
‫אני מצטערת, ז'אן-לואי.‬
‫לא, אנחנו מצטערים.‬
‫זה בסדר, אל תדאגי. נמצא דרך אחרת.‬
‫למה הכוונה?‬
‫אל תדאגי, אימא. טוב, לכי לנוח.‬
‫שמרי על עצמך.‬
‫אני אלך לנמנם. אני נסערת בגלל מה שקרה.‬
‫מן הסתם!‬ ‫-ברור.‬
‫טוב. לכי לנוח. אני מצטער.‬ ‫-ביי, ואלרי.‬
‫ביי, בריז'יט.‬ ‫-ביי, ז'אן-לואי.‬
‫ביי, שמרו על עצמכם.‬
‫אני מרגיש אשם.‬ ‫-באמת? למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אידיוט אחד.‬
‫נו?‬ ‫-נו? היא בהלם.‬
‫באמת?‬ ‫-מן הסתם.‬
‫היא כולה מבולבלת.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫זה לא ביג דיל.‬ ‫-כן, זה כן ביג דיל.‬
‫אמרתי שזה לא.‬ ‫-זה כן.‬
‫תשמע, מדובר פה בחיים של החבר הכי טוב שלי.‬
‫מה התוכניות שלך עכשיו?‬
‫אני הולך הביתה. סליחה, עשיתי מה שיכולתי.‬
‫זה בסדר. נמצא דרך אחרת.‬
‫בטוח שאתה לא רוצה ללכת לבי"ח?‬ ‫-כבר מאוחר מדי, מישל.‬
‫אני אזמין לך הסעה.‬
‫התחלנו ברגל שמאל. חבל שלא הסכמתי איתה‬ ‫על האיקרה. עוררתי בה אנטגוניזם.‬
‫נראה לך?‬ ‫-זה גרם לה להיסגר.‬
- ‫קארין עם לקסוס שחורה, DT930 - DY,‬ ‫בעוד 27 דקות.‬
‫עוד 27 דקות?‬
‫זו מכונית היברידית, הן נדירות.‬
‫טוב, זה בסדר, אני אחכה. תודה.‬ ‫-טוב. ביי.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫נהיה בקשר. ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫עוד סיוט?‬
‫אימא'לה.‬
‫- היום השני -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה באמת חושב שמרגו טיפשה?‬
‫הוא רואה הכול.‬ ‫-תראי.‬
‫זה או זה?‬
‫אני לא יודעת מה להגיד.‬
‫שניהם טובים.‬
‫אולי זה. תגדיל אותו.‬
‫אני הייתי בוחר בזה.‬ ‫-לא.‬
‫זה.‬
‫זה נראה יותר זקן,‬
‫אבל זה נראה יותר כאילו שהוא יהיה‬ ‫של אימא שלך, לא?‬
‫אולי, כן.‬ ‫-בחייך, ברור שכן.‬
‫באמת?‬ ‫-הצבעים האלה יותר מתאימים לה.‬
‫כן.‬ ‫-כן. לא?‬
‫זה חד-משמעית הגוון שלה. אין לי ספק.‬
‫טוב, אז את זה.‬
‫היא רוצה רק תמונה פיזית, אתה יודע.‬
‫מה עם תמונת פולארויד של שלך?‬ ‫-היא תשים לב.‬
‫נראה לך?‬
‫תודה רבה באמת.‬
‫טוב, בואי נשתמש בזה. יהיה בסדר.‬
‫לא כדאי לך לרמות את מרגו.‬
‫אין לי תמונה ארורה שלה. מה אני אמור לעשות?‬
‫את יכולה לטפל בזה, בבקשה?‬
‫שלום, גברתי.‬ ‫-שלום.‬
‫סליחה, המכונה הזאת לא מדפיסה‬ ‫על נייר להדפסת תמונות?‬
‫לא, אני אעשה את זה בשבילך.‬
‫אה. זה על דיסק און קי.‬
‫כמה עותקים?‬
‫אחד זה בסדר. זה מספיק.‬
‫שלום, גברתי.‬ ‫-שלום.‬
‫יש על הדיסק און קי הזה כמה קבצים.‬ ‫איזה להדפיס?‬
‫"משרד בורדייה", "חשבונות 2018" או "נרתיק"?‬
‫"נרתיק."‬
‫סליחה?‬
‫"נרתיק."‬
‫איבדת אותו? זה בשביל להכין פוסטר?‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫-אוי, מסכנה.‬
‫את בטוחה שאת רוצה רק עותק אחד?‬ ‫-כן.‬
‫זה על חשבון הבית.‬
‫תודה, נחמד מצידך. תודה רבה.‬
‫על לא דבר.‬
‫עשרים ושמונה אירו.‬
‫כן, בטח.‬
‫אין לי עודף מ-50.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה רבה, ביי. ביי, גברתי.‬ ‫-גברתי.‬
‫אימא שלך גרמנייה.‬
‫סליחה?‬
‫אימא שלך גרמנייה?‬
‫באופי?‬ ‫-לא.‬
‫בלאום.‬
‫כן, היא נולדה בדיסלדורף.‬
‫לא, היא נולדה ב...‬
‫פכנהיים.‬
‫כן, נכון. זה ליד דיסלדורף.‬
‫לא. מאתיים קילומטרים משם.‬
‫בעיניי זה קרוב.‬
‫בגלל הכביש המהיר. בגרמניה נוסעים מהר.‬
‫היא ילדה אותך בגיל מאוחר.‬
‫כן.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫מה?‬
‫בן כמה אתה?‬
‫כן...‬ ‫-בן כמה?‬
‫למה את שואלת?‬
‫אתה לא יודע בן כמה אתה?‬ ‫-אני כן יודע.‬
‫אני בן 42.‬
‫אז כשאתה נולדת, אימא שלך הייתה בת...‬
‫שישים ואחת.‬
‫אה, כן. למה?‬
‫הנרתיק הזה הוא של אישה בת 103.‬
‫היא גרמנייה.‬ ‫-מספיק, ז'אן-לואי.‬
‫תודה, ואלרי.‬
‫על לא דבר.‬
‫החיים שלך נמצאים בבטן של נחש פיתון.‬
‫איך נחש הפיתון יצליח להקיא אותך?‬
‫אני מבקשת ממך להכניס אמת לחיים שלך,‬ ‫ובסוף אתה בא לפה עם...‬
‫ובכן, שקרים.‬
‫אם את יודעת הכול, ספרי לי את האמת.‬
‫אמת צריך לחפש, לא לקבל.‬
‫נכון.‬ ‫-איך אימא שלי קשורה לזה?‬
‫אני לא יכול לעשות את מה שביקשת.‬ ‫היא לא רוצה להוריד את התחתונים שלה.‬
‫אני לא אקרע אותם.‬
‫כשהלב לא מוכן, הוא מוצא תירוץ.‬
‫כשהלב מוכן, הוא מוצא דרך.‬
‫יש בזה משהו.‬
‫לשקר זו הדרך הקלה.‬ ‫-נכון.‬
‫הדרך הקלה?‬ ‫-כן.‬
‫נראה לך שזה קל?‬
‫חיפשת פעם בגוגל "כוס של זקנה"?‬
‫זה עשה לי בחילה. זה לא היה קל.‬ ‫-בחילה?‬
‫יש לך בעיה עם איבר המין הנשי? למה?‬
‫תפסיקי לרמוז דברים.‬ ‫לחפש "זין של זקן" גם לא היה משמח אותי.‬
‫מר בורדייה.‬
‫אתה לא מאמין בקרונגה.‬
‫הקרונגה שלך לא מזיז לי.‬ ‫הוא לא קיים. זה שטויות.‬
‫מה אני עושה פה, לעזאזל?‬
‫ז'אן-לואי.‬
‫מה עשיתי שזה מגיע לי? לעזאזל עם זה!‬ ‫אני בכלל לא יודע אם אני חי או מת.‬
‫תירגע, ז'אן-לואי.‬ ‫-אני בגיהינום? זה העניין?‬
‫תירגע, מותק.‬
‫מספיק.‬
‫תיגע בלב שלך.‬
‫הוא פועם. תודה, מרגו.‬ ‫-הוא פועם. תודה, מרגו!‬
‫תודה. תודה, מרגו.‬ ‫-תודה, מרגו!‬
‫זה רק זמני.‬
‫זה כל מה שאני יכולה לעשות כרגע.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-לא, את לא יכולה להשאיר אותי ככה.‬
‫כל עוד אתה לא מוכן לבקש מאימא שלך‬ ‫את מה שהקרונגה צריך, אין לי יותר מה לעשות.‬
‫נעשה את זה.‬ ‫-נעשה את זה. אני אבקש ממנה.‬
‫יופי, מצוין.‬
‫ז'אן-לואי?‬
‫תפסיק להניח שאני טיפשה.‬
‫היא נהדרת, לא?‬
‫היא ממש נהדרת.‬
‫אמור את בקשתך.‬
‫לטלפן.‬
‫רשימת אנשי קשר או לחייג מספר?‬
‫רשימת אנשי קשר.‬
‫אמור את שמו של איש הקשר.‬
‫אימא'לה.‬
‫איש הקשר הזה לא מופיע ברשימה שלך.‬
‫אמור את שמו של איש הקשר.‬
‫אימא'לה.‬
‫איש הקשר הזה לא...‬ ‫-"אימא", לא "אימא'לה".‬
‫זה אותו דבר.‬ ‫-אמור את שמו של איש הקשר.‬
‫אימא'לה.‬
‫איש הקשר הזה לא מופיע ברשימה שלך.‬ ‫-אימא.‬
‫מתקשר לאימא.‬
‫שלום, הגעתם לתא הקולי של בריז'יט בורדייה.‬
‫אני לא נמצאת כרגע.‬
‫אנא השאירו הודעה,‬
‫שם ומספר טלפון,‬
‫ופרטו את הסיבה לשיחתכם,‬
‫ואני אחזור אליכם כשאשוב.‬
‫אנא השאירו את הודעתכם לאחר שיישמע הצפצוף,‬
‫ואל תשכחו לציין את מספר הטלפון שלכם‬
‫ואת הסיבה לשיחתכם.‬
‫תודה.‬
‫נדבר בקרוב.‬
‫ביי.‬
‫אימא, זה אני. זה ז'אן-לואי.‬
‫הלו? מי זה?‬ ‫-זה ז'אן-לואי.‬
‫מי זה?‬ ‫-ז'אן-לואי, הבן שלך.‬
‫נו, כן, אני יודעת.‬
‫בדיוק השארתי לך הודעה.‬
‫לא הספקתי להקשיב לה עדיין.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מצטער על אתמול.‬
‫על מה שקרה עם מישל.‬
‫לא ציפיתי שהאיחוד שלנו יסתיים ככה.‬
‫בדיוק. אנחנו לא מתראים הרבה.‬ ‫אנחנו צריכים לשים את זה מאחורינו.‬
‫בואי אלינו לארוחת צוהריים מחר.‬
‫אני לא יכולה מחר. יש לי תור לרופא שיניים‬ ‫כדי להחליף את הכתר שלי.‬
‫אוי, שיט. תדחי את התור.‬
‫לא, זה בלתי אפשרי.‬
‫מחר לא נוח לי, אבל אני פנויה ביום ראשון.‬ ‫-יום ראשון יהיה מאוחר מדי.‬
‫לא, אני צריך לדבר איתך על משהו חשוב.‬
‫משהו חשוב?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מדאיג אותי.‬ ‫-לא...‬
‫עדיף לא לדבר על זה בטלפון.‬ ‫אני צריך לבקש ממך משהו.‬
‫בואי אלינו לארוחת צוהריים מחר ב-13:00.‬
‫טוב, בסדר. מחר.‬ ‫אבל 13:00 זה קצת מאוחר לארוחת צוהריים.‬
‫טוב, אז ב-12:00.‬
‫שתיים עשרה וחצי.‬
‫טוב. בשתיים עשרה וחצי.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה מחר, אימא'לה.‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-שמרי על עצמך.‬
‫טוב, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫- היום השלישי -‬
‫הלו? כן, אימא'לה.‬
‫אני פותח את הדלת.‬
‫יופי, היא באה.‬ ‫-כן.‬
‫זה כבר משהו.‬
‫כן?‬
‫כן, פתחתי.‬
‫לא, זה לא מצפצף. זה פותח.‬
‫אני אלחץ שוב.‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-כן, יהיה בסדר.‬
‫מה הבעיה עכשיו?‬ ‫-כן?‬
‫סליחה, קומה שנייה.‬
‫לא ייאמן!‬
‫כן, אימא'לה?‬
‫סליחה. כן, לא לחצתי עליו.‬
‫היא כל כך מעצבנת.‬ ‫-היא בת 82.‬
‫כן, זה מה שמעצבן.‬
‫שלום, בריז'יט.‬ ‫-שלום, אימא'לה.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-מה?‬
‫אמרתי, "טוב לראות אותך".‬
‫כן, גם אותך.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫זה בשבילי?‬
‫ממש נחמד מצידך.‬ ‫תודה, בריז'יט. אני מאוד מעריכה את זה.‬
‫הוא קצת יותר קטן משלך.‬
‫זו לא תחרות.‬
‫טוב, תני לי לקחת את הדברים שלך.‬ ‫-כן, למה לא?‬
‫איך הגעת לפה, אימא'לה?‬
‫יש תחנה של קו 52 ממש לידכם.‬
‫איזה יופי. יורד גשם?‬
‫לא. זה כי באתי מהמספרה.‬
‫אם לא יורד גשם אז חבל לחבוש את זה.‬
‫זה כמו כששמים כיסויי ניילון על הכיסאות‬ ‫במסעדות הודיות.‬
‫שנעבור לסלון?‬ ‫-כן.‬
‫לא, לא הוא.‬
‫אני רוצה להתנצל, גברת בורדייה.‬
‫לא התכוונתי לתקוף אותך.‬
‫אני מתנצל על מה שקרה.‬ ‫-תקשיב...‬
‫טוב, זה כבר מאחורינו.‬
‫בואו נעבור הלאה. בואו נשב, קדימה.‬
‫אני פשוט שחוק.‬
‫אני נמצא תחת הרבה לחץ במרפאה,‬ ‫אני לא מצליח להתנתק.‬
‫בואו לא נדבר על זה.‬
‫שבי, אימא'לה.‬
‫כולנו עובדים הרבה יותר מדי.‬
‫את רוצה משהו לשתות?‬
‫כן, תודה.‬
‫סנגריה?‬
‫בסדר.‬ ‫-יאללה.‬
‫אני אשב לידך, אימא'לה.‬ ‫-כן.‬
‫בוא לפה, חמוד.‬
‫מה תכננת לעשות ביום הבסטיליה?‬
‫כלום.‬
‫כלום?‬ ‫-כלום.‬
‫תצפי במצעד?‬
‫כן, כנראה.‬
‫השנה ישימו דגש על הטריטוריות הזרות.‬
‫כן, שמעתי על זה.‬
‫נחמד שהטריטוריות הזרות ישתתפו במצעד.‬
‫כן.‬
‫זו תהיה הפעם הראשונה‬ ‫שגדוד מגיאנה יצעד בשאנז אליזה.‬
‫כן, סביר להניח.‬
‫גיאנה הצרפתית יפהפייה. אני אוהב אותה.‬ ‫נכון, מישל?‬
‫כן, אני מת עליה.‬
‫הרבה יערות, הרבה...‬
‫רגע, יש טנקים בגיאנה הצרפתית?‬
‫מה אמרת?‬
‫יש טנקים בגיאנה הצרפתית?‬ ‫עם כל כך הרבה יערות?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫טוב, אם יש צבא, אז יש טנקים.‬
‫כן, סביר להניח.‬
‫כנראה.‬ ‫-ברור.‬
‫צבא בלי טנקים זה כמו צבא בלי מכונות ירייה.‬
‫אבל...‬ ‫-נכון. אתה צודק.‬
‫זה הגיוני.‬
‫הוא צודק.‬ ‫מה שמרתיע זה לא הצבא, אלא כלי הנשק.‬
‫כי...‬
‫אם היינו פוגשים גבר מגיאנה‬ ‫ברחוב לא היינו מפחדים ממנו.‬
‫לא.‬ ‫-אבל אם לגבר הזה מגיאנה היה טנק...‬
‫כן.‬ ‫-אני מצטער, אבל זה...‬
‫ברור.‬ ‫-זה סיפור אחר.‬
‫זה מרתיע, כן.‬ ‫-נכון.‬
‫אתה זוכר את המורד האלמוני בטיאנאנמן?‬
‫התמונה הנוראית הזאת של האיש מול הטנק?‬ ‫מה קרה לו?‬
‫השירות החשאי עצר אותו. נכון?‬
‫הם מצאו אותו בכלל?‬ ‫-בבקשה!‬
‫מה...‬
‫זו סנגריה. זה מספרד.‬
‫כן, אבל למה אתם...‬
‫למה מה?‬
‫למה כולכם ערומים?‬
‫יום השכן היום.‬
‫איזה שכן? יש מסיבה בדירה ליד?‬
‫לא, אימא'לה, זה יום שמוקדש לכל השכנים.‬
‫חוגגים אותו בכל שנה.‬ ‫-בכל מקום, בכל רחבי צרפת.‬
‫אנשים לא מתפשטים לכבוד יום השכן.‬
‫ברור שכן.‬
‫לא בבניין שלי.‬ ‫-ברור, כי את גרה ברובע ה-15 הסנובי.‬
‫הרובע שלנו אקולוגי.‬ ‫אנחנו ממחזרים, אוכלים אוכל אורגני ועונתי,‬
‫ומתפשטים באירועים מיוחדים.‬
‫השכנים בדרך. את לא יכולה לפגוש אותם ככה.‬
‫שכנים?‬
‫ברור.‬ ‫-ערומים?‬
‫כמובן. זה יום השכן.‬
‫בבקשה, בריז'יט.‬ ‫-תודה.‬
‫מותק.‬ ‫-תודה, אהובה.‬
‫טוב, לחיי השכנים!‬
‫לחיי השכנים!‬
‫אני הולכת.‬ ‫-למה?‬
‫אני לא מתכוונת להתפשט.‬
‫תתפשטי, בריז'יט. יהיה לך פחות חם.‬
‫לא חם לי.‬
‫טוב, זה הספיק לי.‬
‫איפה המעיל שלי?‬ ‫-נו, אימא'לה.‬
‫חכי, בריז'יט.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫את לא יכולה ללכת עכשיו.‬
‫שתי עוד סנגריה.‬
‫אני רוצה ללכת עכשיו, טוב?‬
‫סליחה, זה היה בטעות.‬
‫אבל...‬
‫תני לי את השמלה. אני אשרה אותה במים.‬ ‫-תני לי ספוג ומים חמים.‬
‫אני מבינה בזה.‬ ‫אסור לבזבז זמן או שהכתם לא ירד.‬
‫אני אדאג לזה. קצת מים וספוג.‬ ‫-לא, צריך להשרות אותה במים.‬
‫אמרתי לך שאני אעשה את זה.‬ ‫-תקשיבי לי.‬
‫עשיתי טעות.‬ ‫אני מרגישה לא נעים ורוצה לתקן אותה.‬
‫אז תני לי את השמלה, ואני אשרה אותה במים.‬
‫עזבי אותי, לעזאזל!‬
‫הזמנתי אותך לבית שלי,‬
‫ועשיתי הכול כדי לשמח אותך ולארגן לך בילוי‬ ‫נחמד עם הבן שלך, אז תעשי מאמץ, לעזאזל.‬
‫עזבי אותי!‬
‫אמרתי לך לעזוב אותי!‬
‫לעזאזל איתך!‬
‫מה זו ההתנהגות הזאת? מי נראה לך שאת?‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫אין שום בעיה. היא רוצה לעזור.‬ ‫תסמכי עליה. תני לה את השמלה.‬
‫מספיק עם כל הבלגן הזה.‬
‫תני לה אותה. היא תסיר את הכתם.‬
‫קדימה. זה יהיה בסדר.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני אנקה את השמלה בעצמי.‬
‫אני לא מאמינה עליכם!‬
‫אני הולך.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-הולך.‬
‫לא, אני אישאר מת.‬
‫אבל אני אוהב לחיות.‬ ‫-אתה לא יכול לאכזב אותו.‬
‫בחיים לא נצליח.‬
‫ברור שנצליח.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יכול לצלם את התמונה.‬ ‫איך אני אחיה עם הטראומה?‬
‫אז ואלרי.‬ ‫-מה, "ואלרי"?‬
‫למה שאת לא תצלמי? את אישה.‬
‫היא בחיים לא תסכים. כשהתחתנו היא אמרה‬ ‫שאם אני אהיה שם היא לא תבוא.‬
‫אל תשאיר אותי בתוך נחש הפיתון.‬
‫מה?‬ ‫-אתה וטרינר. אתה מבין בנחשי פיתון.‬
‫את ממש עולה לי על העצבים.‬
‫זו לא הבעיה שלי.‬ ‫-ברור שזו כן.‬
‫תעשה את זה בשביל עצמך, כדי להצליח.‬ ‫תפסיק להיכשל.‬
‫במה נכשלתי?‬
‫בכל דבר.‬
‫נכשלת בכל דבר.‬
‫בטסט שלך, בלימודי רפואה.‬ ‫-בנישואים שלך.‬
‫עם אימא שלי אתמול. בכל דבר, מישל.‬ ‫-בכל דבר.‬
‫תפסיק להיכשל.‬
‫תצליח במשהו לשם שינוי. תפסיק להיכשל.‬
‫איזו מטורפת היא.‬
‫היא חולת נפש.‬
‫משפחות זה דבר מסובך.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שבעיות משפחתיות הן תמיד מסובכות.‬
‫היא חולת נפש.‬
‫איפה הם?‬
‫הם הלכו לספר לשכנים שאת שונאת את יום השכן‬ ‫ושארוחת הצוהריים מבוטלת.‬
‫אני לא שונאת אותו.‬
‫אני לא מוכנה להיות ערומה מול זרים.‬ ‫-לא נורא.‬
‫ארבעתנו נאכל צוהריים ביחד. יהיה כיף.‬
‫אין סיכוי.‬
‫אני לא נשארת יותר בבית המשוגע הזה.‬
‫הדלת נעולה?‬
‫למה הם נעלו אותנו פה?‬ ‫-לא ברור.‬
‫זה מטורף.‬
‫הם בטח נעלו אותה מתוך הרגל. זה קרה לי פעם.‬
‫נעלתי את העוזרת בתוך הבית שלי ליומיים.‬
‫מטורפים.‬
‫הם תכף יחזרו. אל תדאגי.‬
‫טוב.‬
‫בואי נשב בזמן שאנחנו מחכים.‬
‫קדימה.‬
‫רוצה מהטאבולה הזה?‬
‫הטאבולה הזאת.‬
‫הטאבולה הזה.‬
‫לא, אומרים, "הטאבולה הזאת".‬
‫נכון.‬
‫את צודקת.‬
‫אני לא רעבה. תודה.‬
‫אתה מצלם תמונות?‬
‫כן...‬
‫אילו?‬ ‫-סליחה?‬
‫אילו תמונות?‬
‫ארוטיות.‬
‫תמונות גסות?‬
‫בדיוק.‬
‫של נשים עירומות.‬
‫כן, בעיקר.‬ ‫-אני והמזל שלי.‬
‫זו אומנות. אלה תמונות אומנותיות.‬
‫תמונות אומנותיות עם מצלמת פולארויד.‬
‫כן. יש מהן רק עותק אחד.‬
‫אספנים מתים על זה.‬
‫זה גורם להן להיראות וינטג'יות.‬ ‫כמו תמונות משפחתיות.‬
‫תמונות עירום שדומות לתמונות משפחתיות?‬
‫בדיוק.‬
‫אתה מציג אותן בגלריה כלשהי?‬
‫ברור.‬
‫איפה?‬ ‫-סליחה?‬
‫איפה הן מוצגות?‬
‫באלג'יריה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל...האלג'יראים לא מזדעזעים מהתמונות?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫כלומר...‬
‫הם דתיים. עם ההתפשטות של האסלאמיזם...‬
‫כן, אבל האמת שלא.‬
‫תראי... אלג'יריה מחולקת לשתי מדינות.‬ ‫יש את אלג'יריה הנוקשה,‬
‫אלג'יריה המסורתית והדרומית,‬ ‫אלג'יריה של כהני הדת,‬
‫אבל יש גם אלג'יריה חופשית.‬
‫אלג'יריה...‬
‫של המכוניות עם הגג הנפתח,‬ ‫של המסיבות, של הפופרס.‬
‫של מה?‬ ‫-אלג'יריה של מועדוני הלילה.‬
‫אלג'יריה... את מבינה...‬
‫אלג'יריה של חופי הים.‬ ‫-בדיוק, של חופי הים. אלג'יריה הנועזת.‬
‫אבל בכל זאת, אלה תמונות ארוטיות.‬
‫המשיכה אליהן היא אוניברסלית.‬
‫במיוחד לתמונות של נשים.‬
‫כמוך, למשל.‬
‫מה?‬
‫את מושכת.‬
‫באמת?‬
‫את יפהפייה.‬
‫סליחה?‬
‫הייתי שמח לצלם אותך. בעירום.‬
‫בואי ננסה. תורידי את השמלה שלך.‬ ‫בשם האומנות.‬
‫לא, לא שוב.‬
‫אני בחיים לא מצלם מישהו נגד רצונו.‬
‫אני וטרינר, לא צלם פפראצי.‬
‫עזוב אותי בשקט!‬
‫אני יכול לספר לך משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה שיעזבו אותי בשקט.‬
‫עזוב אותי בשקט בבקשה.‬
‫אני רוצה לספר לך משהו מאוד אישי.‬ ‫-לא.‬
‫זה התחיל כש...‬
‫כשהייתי ילד.‬
‫הייתי בן תשע או עשר.‬
‫היית שונה משאר האימהות.‬
‫חלמתי עלייך.‬
‫פנטזתי עלייך כל כך הרבה‬ ‫עד שלא נמשכתי לבנות בגילי.‬
‫תמיד אהבתי אותך, בריז'יט.‬
‫אני עדיין אוהב אותך.‬
‫אני מצטער.‬
‫את סולחת לי?‬
‫בטח.‬
‫אני אוהב אותך, בריז'יט.‬ ‫אני רוצה לנשק אותך.‬
‫אתה יכול להיות הבן שלי.‬
‫אני רוצה אותך.‬
‫תשתוק.‬
‫לא, אני לא מסכים.‬
‫אני עושה את זה כבר 30 שנה. את פנויה?‬
‫זו לא הנקודה.‬
‫את לא אוהבת גברים?‬
‫לא, זה לא זה, אבל...‬ ‫-אני רוצה לנשק אותך.‬
‫אל תגיד את זה, מישל.‬
‫הוא עומד לשכב איתה?‬
‫לא על השטיח המרוקאי שלי.‬
‫זה מטורף.‬
‫כבר מאוחר מדי בשבילי.‬ ‫-אני רוצה אותך.‬
‫מספיק, מישל, מספיק.‬
‫מספיק, מישל.‬
‫את עושה לי את זה.‬
‫תזיז את הידיים שלך.‬
‫תורידי את זה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫תורידי את השמלה הזאת.‬ ‫-לא, לא עכשיו.‬
‫כן. החיים קצרים, ובייחוד שלך.‬
‫בבקשה, מישל, תפסיק.‬
‫תפסיק.‬
‫לא פה.‬ ‫-מה זה משנה איפה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫שיט! אני עובד, לעזאזל!‬
‫אנשים עובדים פה!‬
‫סליחה.‬ ‫-לא, בלי "סליחה", טוב?‬
‫זה היה מהלך גאוני!‬
‫תירגע, מישל.‬
‫לא, אני לא אירגע.‬
‫אני לא כישלון!‬
‫לא, אתה לא.‬
‫בכל פעם שאני עושה משהו טוב,‬ ‫מישהו מפריע לי לעזאזל!‬
‫אני לא כישלון!‬
‫זהו!‬
‫מי אמר שאתה כישלון, מישל?‬
‫אבל...‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫מה? מה אתה עושה?‬
‫מנסה לצלם את אימא שלך.‬
‫את לא נהנית מזה, אימא?‬
‫אני לא רוצה להצטלם בעירום.‬
‫למה לא, אם זה בטוב טעם?‬ ‫-לא.‬
‫תהיה לנו מזכרת ממך.‬
‫הוא ניסה לאנוס אותי.‬
‫אבל... לא.‬
‫זה נכון, מישל?‬
‫אתה רציני?‬
‫אתה סוטה. התקפת אישה חסרת ישע.‬ ‫מה היא עשתה לך?‬
‫שוב סלחתי לך, ואז אתה מתקיף את אימא שלי?‬
‫אתה פסיכי.‬
‫רגע, חכה.‬
‫אתה משוגע.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫צא מפה! לך! זה לא ייאמן.‬
‫אל תדאג. אתה לא כישלון.‬
‫לא הייתי צריך לבקש ממך.‬
‫אל תחזור! צא מפה!‬
‫חכה במטבח.‬
‫מה?‬ ‫-לך.‬
‫ברצינות? השתגעת?‬
‫התגרית בו? פלרטטת איתו?‬
‫מה פתאום.‬
‫בטח.‬
‫אני מצטער.‬
‫החבר שלך מטורף.‬
‫הוא זקוק לעזרה. אי אפשר להזמין לפה אף אחד‬ ‫עם הפרא אדם הזה.‬
‫אני איזהר. סליחה.‬
‫ביי, ז'אן-לואי.‬ ‫-לא תישארי לצוהריים?‬
‫לא, אני מותשת.‬
‫אני רוצה שתישארי. בבקשה, אימא'לה.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה עכשיו.‬
‫אני צריך לבקש ממך משהו.‬ ‫-זה נשמע חשוב.‬
‫הזמנת אותי לאכול צוהריים פעם אחת ב-15 שנה.‬
‫בפעם הקודמת, התחתנת.‬
‫מה הבעיה הפעם?‬
‫הבעיה...‬
‫אני צריך...‬ ‫-למה הזמנת את הבחור הזה שוב?‬
‫וטרינר.‬
‫אה, אני יודעת.‬
‫אחותך סיפרה לך.‬
‫סיפרה לך מה?‬
‫על טיטי.‬ ‫-טיטי? על מה את מדברת?‬
‫לא התכוונתי לפגוע בו. הוא לא שר.‬
‫קראתי במגזין‬ ‫שקנריות עיוורות שרות יותר טוב,‬
‫אז לקחתי מחט וחיממתי אותה על הגז.‬
‫רציתי לוודא שזה לא יזדהם. מסכן קטן.‬
‫ניקבתי לו את העיניים.‬
‫שמעתי צליל של פיצוץ קטן,‬ ‫כמו ששומעים כשדוקרים ביצת סלמון עם סכין.‬
‫כנראה הכנסתי את המחט עמוק מדי.‬
‫הוא התחיל לרעוד ומת לי בידיים.‬
‫הוא לא ברח כדי לפגוש את משפחת הקנריות שלו?‬
‫לא.‬
‫הרגת אותו. הרגת את טיטי.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫אני מרגישה אשמה ומתחרטת על זה כבר 40 שנה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני בהלם.‬
‫איך גילית על טיטי?‬
‫לא גיליתי.‬
‫אז על מה רצית לדבר איתי?‬
‫אני...‬
‫על ולנטין?‬
‫מה עם ולנטין?‬
‫אני כל כך מתביישת במה שעשיתי.‬
‫מה עשית?‬
‫זה בלתי נסלח, אבל תן לי להסביר.‬
‫תמיד הרגשתי כל כך לא נוח‬ ‫בבית של ההורים שלה.‬
‫הם הזמינו את שלושתנו לארוחת צוהריים.‬ ‫עם אבא שלך.‬
‫הארוחה הזאת הייתה כמו משפט.‬
‫הם רצו לקבוע אם המשפחה שלנו משתווה לשלהם.‬
‫לוודא שאתה מספיק טוב בשביל הבת שלהם.‬
‫הבית שלהם, הכלים שלהם, הדרך שבה הם דיברו,‬ ‫נימוסי השולחן שלהם...‬
‫לא היה לנו סיכוי.‬
‫מה דעתך עליה?‬
‫בריז'יט?‬
‫סליחה?‬
‫מה דעתך על הפירמידה בלובר?‬
‫הפירמידה...‬
‫איפה השירותים?‬
‫מחוץ לסלון, בצד שמאל.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫לא נכון.‬
‫אני לא יודעת מה נכנס בי.‬
‫הייתי אחוזת דיבוק.‬
‫מייד התחרטתי, אבל זה היה מאוחר מדי.‬
‫איזו בושה.‬ ‫-ברור שאני מתביישת.‬
‫אבל מה יכולתי לעשות?‬ ‫לא עמדתי להודות שזו הייתי אני.‬
‫הם ישר ניחשו.‬
‫ולנטין זרקה אותי למחרת. בלי שום הסבר.‬
‫הייתי אמורה לשלוח פרחים ולהתנצל?‬
‫האמת שכן.‬
‫אהבתי אותם.‬ ‫הם היו אנשים נהדרים ומאוד פתוחים.‬
‫לא סנובים, אלא מאוד מודרנים.‬
‫אנשים מודרנים שגרו בטירה.‬
‫איזה מעשה אידיוטי.‬
‫ואלרי.‬ ‫-מספיק. את לא מסוגלת להבין.‬
‫באנו מרקעים שונים. לא שחיתי בכסף.‬
‫נראה שנקמת בהם על זה.‬
‫ואלרי.‬ ‫-מה?‬
‫הכול סובב סביב כסף? אי אפשר לגזור את דינם‬ ‫של אנשים רק כי הם יותר עשירים.‬
‫ביקשתי סליחה.‬
‫זה עבד לטובתך.‬ ‫אחרת, יכול להיות שהוא היה מתחתן עם ולנטין.‬
‫לא בטוח שאני הרווחתי מזה.‬
‫איזו אידיוטית.‬
‫השתגעת?‬ ‫-היא אומנם אימא שלך אבל היא גם אידיוטית.‬
‫היי!‬
‫אני יכול לקבל קצת זמן לעצמי‬ ‫כדי להגיב לדברים האלה שנוגעים לי?‬
‫זה נוגע לך, אבל משפיע גם עליי.‬ ‫סליחה שיש לי אמפתיה.‬
‫האמפתיה שלך עוזרת לי?‬
‫את מרוצה?‬ ‫את זו שחירבנה במיטה, והוא צועק עליי.‬
‫זה מפתיע.‬ ‫-מה מפתיע?‬
‫מפתיע עד כמה הזקנה הזאת היא חתיכת טיפוס.‬
‫נפגשת איתה?‬
‫עם מי?‬
‫עם ולנטין. נפגשת איתה לאחרונה?‬
‫לא.‬
‫אז מתי גילית מה עשיתי?‬
‫לא ידעתי.‬
‫אז מה רצית להגיד לי?‬
‫אני לא מרגיש טוב. אני צריך כוס מים.‬
‫בטח, חמוד.‬
‫אני מרגישה נורא.‬
‫איך אתה מרגיש, מותק?‬
‫אני צריך סיגריה.‬ ‫-זה לא הפתרון הכי טוב.‬
‫תפסיקי לנסות לקבוע בשבילי.‬
‫סליחה, מותק.‬
‫קדימה, תעשן.‬ ‫אם זה יגרום לך להרגיש יותר טוב, תעשן.‬
‫מי זו האישה הזאת?‬
‫אני לא רוצה לראות אותה, לשמוע ממנה‬ ‫או לשמוע את הקול שלה.‬
‫אתה חייב לחזור לשם.‬
‫תחשוב על התמונה ועל מרגו.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫כן, חומד. אתה חייב.‬ ‫-יש לי רעיון.‬
‫תביא לה כוס מים.‬
‫נשפוך את זה פנימה,‬
‫ונערבב את זה עם המים.‬
‫זה חומר הרדמה לסוסים. זה יכול להרדים סוס.‬
‫יש לו טעם?‬
‫אין לי מושג.‬
‫לא, זה בסדר, אין לו טעם.‬ ‫שיט! איזה טיפש אני!‬
‫לעזאזל!‬
‫סיימתי את כל הבקבוקון.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני כזה אידיוט, לעזאזל.‬
‫לא נשאר יותר.‬
‫אני כל כך מתביישת.‬
‫דבר איתי, חמוד.‬
‫טוב.‬
‫אתה חולה, זה העניין?‬
‫כי אני לא אהיה מסוגלת לעמוד בזה.‬
‫זה לא משהו שאימא אמורה להתמודד איתו.‬
‫תשתקי, בבקשה.‬
‫אני צריך לבקש ממך את הדבר הכי קשה‬ ‫שבן יכול לבקש מאימא.‬
‫זה...‬
‫זה קשור ללידה שלי.‬
‫איך אני אנסח את זה?‬
‫למקור שלי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אתה יודע על מר ז'ילה.‬
‫מה?‬
‫החיים שלי מקוללים. הוטלה עליי קללה.‬
‫מה בקשר למר ז'ילה?‬
‫פעם אחת. שכבתי איתו פעם אחת. רק פעם אחת.‬ ‫-רגע.‬
‫שכבת עם מר ז'ילה?‬
‫ברור. אתה הבן שלו!‬
‫אבל אני אוהבת אותך. וגם אבא שלך אהב אותך.‬
‫הוא אהב אותך כאילו שהיית שלו, נשבעת.‬
‫כמובן שסבלנו מזה בהתחלה.‬
‫היית ממזר בעינינו.‬
‫היה לנו קשה לראות אותך מסתובב בבית.‬
‫בייחוד כי כל כך אהבנו את אחותך.‬
‫לקח לנו זמן ללמוד לקבל אותך.‬
‫נכנסת למשפחה שלנו בלי הזמנה.‬
‫בבקשה תבין אותנו.‬
‫בגלל זה אני אף פעם לא מחבקת אותך.‬
‫לא הייתי מסוגלת לנשק אותך.‬
‫לא נגעלתי ממך, נגעלתי ממר ז'ילה הארור הזה.‬
‫המניאק הזה, הדוחה הזה, השמוק הזה.‬
‫סליחה, אסור היה לי להגיד את זה.‬ ‫הוא אבא שלך.‬
‫אבל האיש הזה הוא חזיר.‬
‫הוא דפק אותי פעם אחת והסתלק!‬
‫תחשוב כמה סבלתי.‬
‫תחשוב מה עברתי בגללך.‬
‫מאוד קל לשפוט אותי עכשיו.‬ ‫אסור לגזור את דינם של אנשים ככה.‬
‫אבל כשסיימת תיכון, אני נשבעת,‬
‫אני באמת נשבעת,‬
‫אבא שלך אמר...‬
‫כלומר, בעלי אמר,‬
‫"אני דווקא מחבב את הילד הזה".‬
‫הוא אמר את זה. אני נשבעת.‬
‫וגם אני אוהבת אותך.‬
‫תאמין לי.‬ ‫אני אוהבת אותך כמעט כמו את אחותך.‬
‫אני מבטיחה לך, ז'אן-לואי.‬
‫סלחתי לך ואני אוהבת אותך.‬
‫מר ז'ילה?‬
‫ידעתי.‬
‫ידעתי שיום אחד תאשים אותי.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫כיפרתי על זה.‬
‫נפתח דף חדש ביחד, נכון?‬
‫נבנה מערכת יחסים טובה עם בסיס חזק,‬
‫בסיס יציב.‬
‫אני מבקש שלא תזוזי, אימא'לה.‬
‫למה?‬
‫יש דברים שצריך לעשות ברוגע.‬
‫טוב.‬
‫מישל.‬
‫לא, אני לא רוצה לראות אותו יותר!‬
‫אני חייב לעשות דבר שלא ישמח אותי.‬ ‫אין ברירה.‬
‫מה?‬
‫לצלם את איבר המין שלך.‬
‫סליחה?‬
‫לצלם את איבר המין שלך.‬
‫זה בשביל אלג'יריה?‬
‫לא, זה בשבילי. אין לי ברירה.‬ ‫-ואלרי, מה קורה פה?‬
‫הוא רוצה לחיות, בריז'יט.‬
‫השתגעת? אתה מסומם?‬
‫תשתקי, אימא'לה!‬
‫לא!‬
‫אתה רוצה לנקום בי? אתה רוצה להשפיל אותי?‬
‫זה העניין? אתה שונא אותי?‬
‫תוריד את התחתונים.‬ ‫-זה מחליק.‬
‫קודם את הגרביונים.‬ ‫-אבל אין לה.‬
‫הם על התחתונים.‬ ‫-אני יודע מה הסדר.‬
‫מה קרה לה?‬
‫בריז'יט?‬
‫-אימא'לה?‬
‫גברתי, את בסדר?‬ ‫-לא. תפסיקי עם זה תכף ומייד, בריז'יט.‬
‫בריז'יט? אני לא מוכנה לזה. בשום אופן לא.‬ ‫-גברתי?‬
‫הלב שלה לא פועם. היא נראית מתה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני לא מרגיש טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫יש לי סחרחורת, הלב שלי מפרפר...‬
‫הלב שלך?‬
‫הוא חזר לפעום.‬
‫הוא חזר לפעום!‬ ‫-הוא פועם!‬
‫מותק שלי!‬
‫הוא חזר לפעום!‬
‫הצלחנו להחיות אותה, אבל זה היה קרוב.‬
‫אנחנו לוקחים אותה לבית החולים.‬ ‫אתם יכולים לנסוע אחרינו.‬
‫אני אבוא בעוד כמה ימים.‬
‫זה קצת טרי כרגע.‬
‫אני מעדיף לקחת את הזמן.‬
‫הינה התחתונים והגרביונים שלה.‬ ‫הם היו על הרצפה.‬
‫באמת?‬
‫חבר שלכם בסדר?‬
‫כן, אל תדאג.‬
‫הוא לקח יותר מדי כדורי הרגעה‬ ‫בניסיון להתמודד עם ההלם. הוא קרוב לחמותי.‬
‫טוב. אנחנו מורידים אותה למטה.‬
‫אתה חושב שגם הקשר שלנו יחזור לעבוד?‬
‫אני לא יודע.‬
‫היית רוצה?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫אולי נעשה ילד? יכול להיות שזה מה שחסר לנו.‬
‫אני מצטער, אהובה,‬ ‫אבל את לא חושבת שקצת מאוחר מדי?‬
‫מה פתאום.‬
‫הרבה גברים הופכים לאבות בגילך.‬
‫אני אשמח לעשות ילד,‬ ‫אבל לא בהכרח לגור עם אימא.‬
‫ברור. זה יותר מסובך.‬
‫תודה על התמיכה.‬ ‫-הייתי עושה את זה גם אם זה היה קורה שוב.‬
‫ז'אן-לואי!‬
‫חומד!‬
‫תרגום כתוביות: דנה עומר‬