Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Kävisikö reissu viikonloppuna?
Minne? - En tiedä. Trouvilleen?
Deauvillen lähiöön?
Tai ehkä Honfleuriin. Se on söpö.
Eikö? - Jep.
Etsitään mukava hotelli,
syödään illallista satamassa, jotain mereneläviä.
Saitko? - Kävelyjä, hierontaa... Mitä?
Mitä "mitä"?
En tajua. - Kysyin saitko jo.
Sain. Etkö kuullut?
Kuulin. - Mitä sitten?
Minä en saanut.
Puhut aina seksin jälkeen.
Sinä rupattelet.
Olet innoissasi.
Miksi valitat? Yritätkö ärsyttää?
Anteeksi, että minusta tuntuu hyvältä. - Niin tuntuu.
Kuin olisit saanut askareen tehtyä.
Tai jotain kotitöitä.
Pitäisikö murjottaa?
Mieluummin.
Tämä tuntuu farssilta.
Farssiltako?
Anteeksi. - Oikeasti?
En jaksa aina panna pimeässä. - Sinähän ne valot haluat sammuttaa.
Siitä on apua.
Jotta voit ajatella toista? - Ei.
Niinkö? Onpa kiva juttu.
Ajattelin meitä aiemmin.
Jean-Louis.
Olemme olleet yhdessä 17 vuotta. - Tiedän.
On kyse tahdosta, kompromisseista, kärsivällisyydestä, ei vain intohimosta.
Sinun pitäisi jo tietää se.
Jos haluat pilata kaiken typerällä nostalgiallasi, siitä vain.
Olet todella itsekäs.
Miksi valehtelet? Miksi feikkaat orgasmisi?
Onko se valehtelua?
Kyllä on. - Suojelen meitä ja sinua.
Toivon myös samalla, että se olisi kuin ennen.
Älä kysy kysymyksiä, joita et kysy itseltäsi. Ok?
Miten seksi olisi parempaa?
Rakastatko minua?
Rakastatko minua yhä?
Voisin kysyä samaa.
Ei lauota tällaisia. Se on sopimatonta. Emme ole amerikkalaisia.
Eli saat päättää, milloin puhumme rehellisesti.
Hitto, että olet rasittava.
Tietysti.
En jaksa sinua. Emme osaa puhua.
Osaat aina pilata kaiken.
Ärsytät minua.
Honfleur on varattava pian. Paikka on täynnä lomaviikonloppuna.
Käytä pehmeää poljinta, kiitos.
Iltaa. - Iltaa.
Onko kiire? Voimme olla nopeita.
Ei kiitos. En etsi sellaista. - Koska löysit sen, vai?
Ei, vaan koska olen menossa kotiin. Kävelytän koiraa.
Missä koira on?
Se taisi mennä edeltä, koska se lähtee juoksemaan kodin nähdessään.
Toisin kuin sen taluttaja. Paljonko sinulla on?
Olen aina miettinyt, paljonko veloitat.
80 panosta, 50 imusta.
Imustako?
Suihinotosta.
Niinpä.
Ei...
Enpä tiedä.
En usko, että tämä on minun juttuni.
En osaa kuvitella itseäni metsään tekemään sellaista.
Tai että maksaisin siitä.
Odota. - Mitä?
Hiuspinnini.
Hitto!
Vihkisormuksesi tarttui hiuspinniini.
Yritä ottaa sormuksesi irti.
Ei onnistu. - Sujautan sen.
Minä hoidan. Anteeksi.
Noin. - Hienoa.
Tässä. - Kiitos.
Anteeksi. - Sitä sattuu.
Oikeasti? - Jatketaan.
Ei tarvitse.
Etkö halua tulla? - Mieluusti.
Mutta nyt ei tarvitse. Saat pitää rahasi.
Tietysti.
Kiitos paljon. - Nähdään pian.
Tuohon suuntaan.
Minne? - Tulimme tuolta.
Tuoltako? - Jep.
Kiitos. - Eipä kestä.
Heippa. - Nähdään.
Missä olet ollut?
Haukkasin raitista ilmaa. - Ilmaako?
Luuletko, etten tiedä?
Haiset savukkeelta, kulta.
Hetki vain.
Hei, herra Bordier. - Kiitos, Virginie.
Poistimme videon YouTubesta. Siitä tuli viraali.
Sitä jaetaan hurjasti. Se on WhatsAppissa ja muualla.
Koko lukio näki sen. Sammuta se puhelin!
Kukaan ei saanut nähdä sitä! - Kunnioittaisit edes perhettäsi.
En mene vanhempainiltaan. - Ei huolta, herra La Rochène.
Perheelläsi on oikeus päästä eroon tällaisesta.
Tehtäväni on laillisesti ja teknisesti pitää huolta siitä.
Tiimini varmistaa, että se video katoaa.
Ei huolta. Joten, Marie...
Mikä on kumppanisi nimi, joka näkyy sillä videolla?
Théo de Challonge.
Théo de Challonge. Hyvä.
Clément Boursier.
Hyvä. - Hugo Pélisson.
Louis d'Esclapière.
Lähetämme kirjeen vanhemmille ja yritämme päästä sopimukseen.
Sillä välin tarkkailemme kaikkia alustoja,
joissa tämä video saattaa olla.
Myös TripAdvisoria.
Mitä? - Hänellä on arvostelu TripAdvisorissa.
Arvosana? - Sillä ei ole väliä!
Anteeksi.
Trip...
Saat maksaa tämän säästöistäsi.
Ei! - Kyllä!
En ymmärrä tätä sukupolvea. Aina esittelemässä itseään.
Ei minkäänlaista yksityisyyttä.
En ajattele noin. Se poika, tai siis pojat,
epäkunnioittivat sitä hetkeä jakamalla sen videon.
"Epäkunnioittivat sitä hetkeä"?
Tyttäreni makasi 4 pojan kanssa. Eikö se ole ongelma?
Ehkä hän yrittikin,
alitajuisesti,
satuttaa sinua mahdollisimman paljon.
Tarvitsen juristin, en terapeuttia. - Voit tarvita molempia.
Ja juristinikin voisi tarvita terapeuttia.
Totta. - Nouse ylös.
Herra La Rochène.
Kiitos.
Aivan. Ei kauhean tyylikäs. Ei sovi japanilaiseen ravintolaan.
Kiinalaisten omistama japanilainen. - En tiennytkään. Käy järkeen.
Ovatko kiinalaiset vähemmän tyylikkäitä, vai?
En sanonut niin. Se olisi rasistista. - Eikö sinulla ole rasistisia ajatuksia?
Yritän, ettei olisi. - Samoin. Se on kamppailua.
Sanon itselleni, etten kamppailisi asian kanssa, jos olisin rasisti.
Mutta sinulla on rasistisia ajatuksia. - Käyn pientä väittelyä päässäni.
En ole samaa mieltä rasismini kanssa.
Hetki sitten vasemmistolaisporvarini sanoi,
että kiinalaiset eivät ole tyylikkäitä. - En väitä niin.
Saan ajatella, että alaston mies lasissani on vulgaaria. Se ei ole rasistista.
Se ei haitannut, kun transu otti poskeen.
Tuo on väärin. Kerron asioita ja... En tiennyt, että hän oli transu.
Se on transujen tarkoitus. Voit sanoa: "En tiennyt sitä."
Luulin häntä transsukupuoliseksi. - Sehän ei haittaa.
Se ei ole OK.
Olen ahdistunut, kuin en voisi hallita asioita.
Menetin juuri asiakkaan. - Ehkä se on uupumusta.
En tiedä, pelkäänkö olevani masentunut vai olenko masentunut ja siksi ahdistunut.
Muna vai kana?
Kumpi tuli ensin?
Muna...
vai kana?
Kun Carole lähti... - Sushikevätkääryleet.
Minulle.
Kiitos.
Hullua. Olen aina valokeilassa.
Et tullut naisen kanssa. - Sinulla on hiuksia. Et ymmärrä.
Nuo pitäisi kieltää julkisissa tiloissa.
Onko ikinä tuntunut siltä, ettei elämäsi ole totta?
Tuntuu siltä, että tarkkailin itseäni ulkopuolelta, kun elin elämääni,
mutta se ei ollut totta. Se on totta, mutta se on feikkiä.
Juuri niin.
Tuntuu, että totuuden ja todellisuuden välillä on ero.
Elämäni on todellista, mutta se on feikkiä. Tajuatko?
Kuin eläisit valheessa, muttet tiedä, mikä se valhe on.
Juuri niin.
En tajua.
Se on valtava valhe. En voi enää esittää.
Edes kissani kanssa.
Kissasi, vai?
Kissani.
Se on farssi. Mieti nyt.
Ruokin ja pidän sitä vankina.
Se ei rakasta minua. Se on Tukholma-syndrooma.
Se kiehnääminen on kamalaa, ei söpöä.
Se on traaginen kissa. Se on Natascha Kampusch.
Kiehnäys ei osoita kiintymystä.
Ne jättävät feromoneja merkitäkseen reviirinsä.
Sitäkin pahempaa. Me valehtelemme.
En usko, että Kampusch hieroi itseään Přiklopilia vastaan.
Ainakaan omasta aloitteestaan.
Olet todella outo.
Eikö ole outoa tietää Kampuschin sieppaajan nimi?
Okei.
Anteeksi, puhun vain itsestäni. Miten voit? Miten töissä menee?
Kuten yleensä.
Murtunut lantio, loisia, eutanasia.
Selvä.
En halua olla toimistolla, kotona tai missään.
On makaaberia, ettet halua olla missään. Ehkä haluat kuolla.
Anteeksi.
Tämä ei taida toimia.
Mikä hätänä? - Yritin katsoa sykettäni.
Ei mitään. Ehkä se johtuu sensoreista.
Kunhan sydämesi sykkii. - Totta.
Haluan tietää, puskenko tarpeeksi kovaa.
Olen juossut 45 minuuttia. En hengästy.
Tapat vielä itsesi, kun pusket liikaa.
Minäpä yritän.
Anteeksi.
Se toimii.
Totta. Tyypillistä.
Ehkä käteni olivat liian hikiset.
Niinpä. Liikunta on hyvästä, mutta meidän on opittava ottamaan rennosti.
Kiitos.
Minä täällä, Michel. Tulisitko käymään?
En voi hyvin.
Sillä on kiire. Heti.
Kiitos. Nähdään pian.
Kylläpä kesti. - Onko tuo yhä rikki?
Tule sisään.
Sanoin, että tällä on kiire. - Siksi kiirehdin.
No?
Mitä nyt? - Jokin on vialla.
Tässä menee hetki. Tuo on kissoille.
Pikku tassu.
No...
Se taitaa olla rikki. - Kuuntele sydäntäni.
Kuuntelen. - Ei, vaan kuuntele sydäntäni!
Ai, niin.
No niin.
Mitä tapahtuu?
En tajua. Onko sinulla kylmä? - Ei.
Kuuma? - Ei. Lämmin.
Lämmin? - Etkö tiedä, mitä se tarkoittaa?
Lämmin, eli nihkeä? - Ei, vaan lämmin.
Soitan lääkärille. Kiitos, kun tulit.
Mitä söit? - Söimme japanilaista.
Totta. Anna kätesi.
Tämä on käsittämätöntä. Istu alas.
Kuuntele.
Et ole asiakkaani, joten en valehtele.
En voi kertoa sinulle. Tämä on uskomatonta. Sydämesi ei lyö.
En ymmärrä.
Aivan kuin sydänlihaksesi ei aiheuttaisi supistuksia.
Onko se vakavaa?
Se ei ole iso juttu, jos olet kuollut, mutta koska olet elossa...
se on outoa.
Käy makaamaan.
Miksi?
Elvytän sinut. - Minähän liikun.
Murran vaikka kylkiluusi. En anna sinun kuolla.
Mutten ole kuollut!
Minä puhun sinulle. - En ymmärrä tätä.
Olen eläinlääkäri, en kardiologi.
Tulin, koska pidän sinusta. - Onko tällaista käynyt?
Kaskaat kaivautuvat seitsemäksi vuodeksi ennen pintaan tuloa.
Sellainen elää vain neljä viikkoa.
Mitä väliä?
Kerroitko Valérielle? - En todellakaan.
Hän on vaimosi. - Aivan.
Hän saa niskalenkin minusta, jos kerron sairastavani.
Minusta tulisi projekti. Ja... - Hän on hullu.
Eikä ole.
Et saa sanoa noin.
Hän työstää itseään. Hän kehittyy.
Hän meditoi.
Se selittää suitsukkeet. Myrkyllistä.
Syöt luomua, mutta myrkytät itsesi suitsukkeilla.
Ketä kiinnostaa?
Mitä teemme?
Vien sinut sairaalaan. - Selvä.
Mitä he tekevät?
En tiedä.
Käynnistävät sydämen defibrillaattorilla.
Sinut intuboidaan ja joudut hengityskoneeseen.
Minähän hengitän.
Sinut vaivutetaan koomaan.
Miksi?
Jotta heräisit henkiin.
Sano jotain normaalia.
Olet epänormaali! Olet kuollut, mutta liikut.
Onko se normaalia? - En ole kuollut, helvetti vie!
Näen, ettet ole kuollut! Tiedän sen.
Älä huuda. En tajua tätä.
Mitä nyt?
Miksi huudatte?
Emmekä huuda.
Huusit: "En ole kuollut."
Koska hän ei ole.
En huutaisi "olen kuollut", jos olisin, Valérie.
Yleensä, kun lisäät nimeni lauseen loppuun, jokin on vialla.
Lähdetkö?
Emme lähde. - Ettekö?
Oliko tuo vitsi? Miksi sinulla on tuollainen kaulassasi?
Mitä salaat minulta? - En mitään, Valérie.
Oletko sairastunut?
Kerrotaan hänelle. - Kerrotaan mitä?
Ei mitään. Ei ole kerrottavaa. Tajuatko? Ei mitään.
Hänellä on oikeus tietää.
Mitä hän tekee? - Hän on hullu.
Sanoit... - Haluatko, että kuolen?
En löydä avaimiani. Avaa ovi. - En, ellet selitä tilannetta.
Mennään. - Saanko avaimet, kiitos?
Kerro nyt, mistä on kyse.
Sydänkohtaus.
Milloin? - Nyt.
Juuri nyt. - Mitä?
Hänen sydämensä ei lyö. Mennään.
Eikö se lyö? - Niinhän hän sanoi.
Kokeilen pulssiasi. - Sellaista ei tunnu.
Olet yllättynyt.
Anteeksi mitä?
Että olet sydämetön.
En halua puhua siitä.
Pelottaako sinua? Miksi?
Meditoit 2 tuntia päivässä, silittelet vihanneksia, puhut kukille -
ja opettelet okariinan soittoa! - Riittikö jo?
Kuuntelisit kerrankin. Yritä ajatella eri tavalla.
Muualtakin voi löytyä vastauksia kuin ahtaasta mielestäsi.
En jaksa tätä nyt.
Pyydän käyttämään tätä tilaisuutena ratkoa asioita.
Kuuntele sydäntäsi. - Anteeksi.
Uskon, että sanoissasi on paljon perää, mutta olen tiedemies.
Hänet on vietävä sairaalaan.
Ei, haluan vain häipyä täältä.
Menetkö ensiapuun, kun tiede on hämillään?
Tietävätkö he vastauksen? - Se on mysteeri.
Anna avaimeni.
Avain on sisälläsi.
Pyydän. - Jätit avaimesi oveen.
Lopeta symboliset lauseet. - Teit niin.
Mikä viesti! Freudilainen lipsahdus! Et voi sivuuttaa tätä tai totuutta!
Puhu minulle. Kerro mitä sydämesi syövereissä on.
Korjailet ihmisten menneisyyksiä. Nyt sinun on aika korjata omasi.
Eikö?
Soitan Margaux'lle. Hän tapaa meidät.
Ei sitä hullua guruasi.
Hän on holistinen valmentaja, ei guru.
Hän on auttanut minuakin.
Taidan valita mieluummin sairaalan. - Kaikkialle tungetaan putkia.
Tässä ei ole kyse moottorista, kulta. Michel?
Olet kuollut, joten lääketieteellisestä näkökulmasta hävittävää on vähän.
Pahimmassa tapauksessa sydämesi alkaa lyödä.
Soitan hänelle.
Tietysti.
Hyvä, että tulitte.
Kiitos, että löysit meille ajan näin pian. - Tunnen sinut, herra Bordier.
No... - Jean-Louis.
Ei haittaa. Olen tottunut epäilijöihin.
Varsinkin miehiin. He vihaavat hämmennystä. Kaiken pitää olla simppeliä.
Mutta sellaista ei olekaan.
Kätesi.
Ei yhtään lyöntiä. Mieletöntä.
Mieletöntä.
Sydämesi sykkii.
Ei syki. Se on ongelma. - Ei fyysinen sydämesi.
Meillä on kaksi sydäntä, fyysinen ja kosminen.
Siinäs kuulit. - Valérie.
Anteeksi.
Kosminen sydämesi lyö, mutta se ei ole yhteydessä fyysiseen.
Yksinkertaisesti sanottuna. Ei enää.
Se ei välitä karmaasi,
joten fyysinen sydämesi ei hakkaa rinnassasi.
Kosminen sydämesi -
on Karungan vanki.
Mikä se on?
Juutalais-kristillisessä perinteessä Karunga on kuin kiirastuli.
Yksinkertaistettuna olet kahden maailman välissä ja sinulla on kaksi uloskäyntiä.
Sinun on valittava sisäänkäynti.
Sisäänkäynti fyysiseen sydämeesi, tietysti.
No niinpä tietysti.
Karunga ei ole vitsi. Se on voima, joka on meitä kaikkia suurempi, myös minua.
Karunga voi parantaa ja vapauttaa sinut. Se voi myös tappaa.
Minä aion pelastaa sinut.
Hoidetaan homma pois alta. - Sinun on autettava.
Haluatko?
Kyllä. - Valérie.
Anteeksi.
Autatko minua? - Autan. Tehdään se.
Seuraa minua.
Tule.
Mitä odotat? Mene. - Tule.
Uskomatonta.
Tule.
Istu alas.
Kehäänkö?
Niin.
Voit kutsua sitä kehäksi, jos haluat.
Sinulla on kiva asunto. - Kiitos.
Valérie. - Anteeksi.
Kaunis piano. Osaat soittaa. Fauré.
Mahtavaa. Harmi, ettet saanut ryhtyä ammattilaiseksi.
Valentine.
Mitä, Valentine?
Ensimmäinen tyttöystäväsi satutti sinua.
Hän särki sydämeni.
Itkin puoli vuotta. Vietin seitsemän viikkoa syvä uni -hoidossa.
Kyllä.
Ei perhekuvia eikä kuvia äidistäsi.
Onko hän kuollut? - Ei.
Anteeksi. Et tapaa häntä usein.
Hän oli ankara sinulle, kun siskosi varasti häneltä.
Hän syytti sinua.
Hän löi sinua jogurttikoneen osalla.
Se oli yleistä 70-luvulla.
Jogurttikoneetko?
Ei, vaan lasten lyöminen.
Ensimmäinen kerta, kun koit vääryyttä.
Mutta...
Kärsit valtavasti.
Se oli pikkujuttu.
Älä vähättele alkukantaista tuskaasi.
Ongelmia naisten kanssa?
Homoseksuaalisestiko?
Ei.
Ei. Misogynistisella tavalla.
Ei.
Kyllä. - Valérie.
Anteeksi. Mutta kyllä.
Niinkö?
Ei. - Eikö?
En usko.
Tule.
Oletko OK? - Jep.
Pelastan sinut.
Miten tiedät tuon kaiken? Kerroitko hänelle?
Minäkö? Et kertonut minulle.
Kiitos, että luotit minuun. - Valérie.
Anteeksi.
Sinulla on ongelma äitisi kanssa. - Niinkö? Näemme harvoin.
Niinpä. Miksi?
En tiedä. Emme vain tapaa toisiamme.
Se on monimutkaista, joten emme tapaa.
Elämä ei ole video, jonka voi poistaa.
Hän tarkoittaa työtäsi.
Riittää jo! Helvetti vie!
Sinun on tavattava äitisi.
Miksi?
Palaa hänen kanssaan.
Haluatko tavata äitini?
Äitisi lähteen.
Lähteen? Mikä se on?
Paikan, josta sinä tulit ulos.
Ai...
Niin. Hänen... - Siis...
Tulin ulos, kuten muutkin, eli vaginan kautta.
Minun on nähtävä se.
Hänen vaginansa, vai?
Se on mahdotonta. En voi pyytää sellaista.
Miksi? - Koska hän on 82-vuotias.
En voi pyytää häntä näyttämään... - Sukupuolielimiään.
Kuva sitten.
Luuletko, että minulla on kuvia siitä? - Ota sellainen.
Et voi pyytää tuollaista. En pyydä lupaa ottaa kuvaa siitä.
Sitten kuolet. Näkemiin.
Odota! -Älä hylkää minua.
Sydämesi ei käynnisty, jos emme näytä sitä Karungalle.
Eikö Karunga voi nähdä sitä itse?
Se toimii minun kauttani. Toimin sen silminä.
Miten se pitäisi tehdä? Emme ole nähneet 4 vuoteen. "Tarvitsen kuvan pillustasi."
Ei digitaalista. Tarvitsen konkreettista materiaa.
Älä pyydä tuollaista.
Sinulla on kolme päivää aikaa ennen kuin kuolet.
Näytä lähde, Jean-Louis.
Oletko kunnossa?
Näin painajaisen. - Ei siltä näytä.
Tuo näyttää toimivan.
Entä sydämesi?
Ei mitään.
ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
Miten hän tiesi Valentinesta?
Et kai usko tuollaiseen roskaan?
En ollut kertonut niistä asioista kenellekään.
Olet hullu. Tuo on järjetöntä.
Onko siinä järkeä, että sydämeni pysähtyi 18 tuntia sitten? Selitätkö sen?
Siinä ei ole järkeä. - Ei tietenkään!
Missään ei ole. Minun on löytävä vastauksia. Järkeäkö?
Mitä väliä sillä on?
Miten hän aikoo käynnistää sydämesi?
Hän haluaa... - Mitä?
Nähdä äitini...
En tajua. - Hän haluaa nähdä äitini vaginan.
Mitä? Haluaako hän nähdä äitisi vaginan?
Äitisi vaginan? - Tai kuvan siitä.
Kuvan äitisi vaginasta?
Teetkö sen? - Tietysti.
Olet hullu.
Voi äitiparkaasi. Et voi pyytää sitä.
En tietenkään voi.
Onneksi. - Siksi ajattelin...
Niin?
Mitä? - Sinä.
Mitä minä? - Voisit tehdä sen.
Olet hullu. - Olet lääkäri.
Olen eläinlääkäri.
Niinpä. En voi pyytää sitä äidiltäni.
Olet sekaisin. Älä nyt, Jean-Louis.
En pyydä häneltä sellaista. - Olette tunteneet kauan.
Näimme viimeksi... - Mitä sitten?
Tee se vuokseni. Pelasta minut.
Tajuatko, mitä pyydät? Et voi. - Kuka majoitti sinut Carolen jälkeen?
Kuka lainasi rahaa hevosen ostamiseen? Kuka on auttanut sinua vuosia?
Sinä. - Mitä olet tehnyt vuokseni?
Olen ystäväsi.
Ystävä, joka ei ota kuvaa.
No? - Ei suostu.
Tulehan tänne.
Paras ystäväsi tekee kuolemaa. Etkö pelasta häntä?
Tämä on naurettavaa.
Freudilainen ennustaja. - Hän ei ole ennustaja.
Tapan sinut, jos et pelasta häntä.
Tapan sinut. Veri vuotaa. Leikkaan kurkkusi auki ja mulkkusi irti.
Raiskaan henkitorvesi sillä.
Laskeeko hän leikkiä?
Mitä pitäisi tehdä?
Tulenko paikalle ja pyydän häntä riisuutumaan?
Älä ole vulgaari. Käymme siellä tänään.
Hänen luonaan kahden tunnin päästä. Se on yksinkertaista.
Sinun ei tarvitse tehdä mitään. Painat vain tätä nappulaa.
Katso!
Aktivoi salama.
Taidat tarvita sitä. - Olette seonneet.
En käytä Polaroidia.
Digitaalinen ei käy. - En tarkoita...
Vauhtia.
Olette hulluja.
Niin? - Me täällä, äiti.
Et ole yksin.
Olen Valérien kanssa.
Vai niin. - Kiva juttu.
Avaan oven. - Nähdään pian.
Hei, äiti.
Hei. - Miten voit?
Tulkaa sisään.
Hei, Brigitte.
Hei, Valérie.
Ovatko nuo minulle? - Ne ovat Jean-Louisilta.
Tämä on liikaa. - Eihän ole.
Haisee ihan keitolta. Masentavaa. - Lopeta.
Istukaa alas.
En ehtinyt laittaa teille mitään.
No?
Miksi tulitte?
Et ole soittanut neljään vuoteen.
Kylläpäs olen, äiti.
Milloin? - Monesti. Et ole koskaan kotona.
Olisit jättänyt viestin vastaajaan.
Puhelin on varattu, kun olet kotona. Aina.
Miten ystäväsi saavat sinut kiinni? - Ei sanaakaan neljään vuoteen.
Viimeksi tapasimme...
En edes muista.
On totta, että Valérie on sinua vanhempi, mutta sinulla on vain yksi äiti.
Tärkeintä on, että sentään tapaamme toisemme.
Niin. - Tapaamme nyt.
Totta. - No niin.
No?
Miten voin auttaa, kulta?
En odota vieraita. - Yllätys. Minä avaan oven.
Minä avaan oven. Kolmas kerros.
Se on viisi vuotta.
Anteeksi? - Minun ja poikasi ikäero on viisi vuotta.
Tiedän. Miksi sanoit noin?
Tuon takia, mitä juuri sanoit.
En ymmärrä.
Unohda.
Mitä? - Se on pikkujuttu.
Tämä on hauska juttu, äiti.
Niinkö? - Jep.
Tule vain.
Katsohan!
Tervehdys.
Muistatko Michelin?
En. - Michel Verdoux.
Olimme luokkakaverit. Hän on nykyään eläinlääkäri.
Michel Verdoux.
Nyt muistan.
Michel halusi tavata.
Niinpä.
Kovastikin.
Liikuttavaa, eikö?
Eikö vain?
Kyllä.
Niin.
Miksi halusit tavata minut?
Koska on Michelin syntymäpäivä.
Niinkö? - Hän täyttää 42.
Hyvää syntymäpäivää sitten. - Kiitos.
Kun kysyin, mitä hän haluaa lahjaksi, arvaa mitä hän sanoi?
En tiedä.
Hän sanoi, että haluaisi tavata äitini.
Niinkö? - Kyllä vain.
Sanoin niin.
Miksi halusit tavata?
Koska pidän sinusta. - Kiitos.
Minulla on hyviä muistoja sinusta. - Hienoa.
Käyn vessassa.
Jean-Louis... - Näytän, missä se on.
Älä vain seiso siinä.
Kiitos.
Entä sinä?
Voitko hyvin?
Oikein hyvin.
Olet laittanut ruokaa.
En oikeastaan.
Vain taramaa.
Taramasalataa.
Kreikassa sanotaan vain tarama.
Enpä usko.
Kyllä vain.
Selvä.
Koskeeko mihinkään?
Ei.
Selkääni sattuu, kun nousen aamuisin.
Vai niin.
Selkääsi särkee.
Aamuisin. - Se ei ole pikkujuttu.
Se katoaa, kun nousen ylös.
Useimmilla selkäongelmilla on gynekologinen syy.
Niinkö?
Kyllä. - Mutta...
Oletko lääkäri? - Gynekologi.
Sinähän olet eläinlääkäri.
Olen eläinlääkäri ja gynekologi.
Oletko eläinten gynekologi?
Olen.
Onko sellaisiakin? - Tietysti.
Tutkin sinut. - Anteeksi mitä?
Tutkin sinut. - Ei kiitos.
Kannattaisi. - En halua.
Enkä minä. Selkäsi vuoksi.
Näytä kaikki. - Mikä kaikki?
Teemme tarkistuksen. Riisuudu.
Edessäsikö? - Se on työtäni.
Minua nolottaa.
Turhaan. Olen eläinlääkäri.
Minua nolottaisi, jos koskettaisit minua.
Otan näytteen, en kosketa.
Siinä menee vain kaksi minuuttia.
Älähän nyt.
Riisuudu.
En halua. - Riisuudu.
Ei... Jean-Louis!
Jean-Louis!
Olet hullu! Päästä irti, sekopää!
Apua!
Onko kaikki hyvin? - Tuo mies on hullu.
Hän on hullu!
Mitä kävi? - Ystäväsi kävi kimppuuni.
Oikeastiko? Olen pahoillani.
Hän haluaa ottaa minulta näytteen.
Onko sitä otettu aikoihin?
Ihan sama. - Onko selkäkipuja?
Lopeta. Oletko seonnut?
Hän tarkoitti vain hyvää.
Hän kävi kimppuuni!
Miksi toit hänet tänne?
Rauhoitun hetken ja sitten syömme.
Homma meni pieleen. - Totta.
Unohda, äiti.
Sinun on parempi levätä.
Oli mukavaa nähdä taas.
Anteeksi, Jean-Louis.
Ei, me olemme pahoillamme.
Ei huolta. Keksimme toisen keinon.
Mitä tarkoitat?
Ei huolta, äiti. Lepää nyt.
Pärjäile.
Menen nokosille. Järkytyin tuosta.
Tietysti.
Lepää nyt. Olen pahoillani.
Heippa, Brigitte. - Hei hei, Jean-Louis.
Pärjäile.
Tunnen syyllisyyttä. - Miksi?
En tiedä.
Idiootti.
No? - Hän on järkyttynyt.
Niinkö? - Tietysti.
Se oli siinä - Anteeksi.
Pikkujuttu. - Eikä ole.
Se ei ole iso juttu. - On kyse parhaan ystäväni hengestä.
Mitä aiot tehdä?
Menen kotiin. Anteeksi. Tein mitä voin.
Ei hätää. Keksimme keinon.
Entä sairaala? - Se on jo myöhäistä.
Hoidan kyydin. - Se oli huono alku.
Olisi pitänyt olla samaa mieltä taramasta.
Niinkö? - Hän meni lukkoon.
Karine mustalla Lexuksella. - DT930 - DY, 27 minuutin päästä.
27 minuutin? - Yksityiset hybridit ovat harvinaisia.
Ei haittaa. Minä odotan. - Heippa.
Selvä.
Pidetään yhteyttä.
Heippa.
Taasko painajainen?
Äiti.
TOINEN PÄIVÄ
Mitä teet?
Pidätkö Margaux'ia idioottina?
Hän näkee kaiken. - Katso.
Tuo vai tuo?
Molemmat ovat hyviä.
Ehkä tuo? Zoomaa.
Minusta tuo. - Ei.
Tämä.
Näyttää vanhemmalta. Mutta tuo näyttää enemmän äidiltäsi. Eikö?
Ehkä. - Tietysti näyttää.
Nuo värit sopivat hänelle paremmin.
Niin. - Eikö vain?
Tuo on hänen ihonvärinsä.
Olen varma siitä. - Okei sitten.
Se ei saa olla digitaalinen.
Otetaanko kuva omastasi? - Hän huomaisi eron.
Varmastiko? - No kiitos vain.
Käytetään tuota. Se toimii.
Et saisi huijata häntä.
Minulla ei ole kuvaa. Mitä pitäisi tehdä?
Voitko tehdä sen?
Hei, neiti. - Hei.
Eikö kone tulosta valokuvapaperille?
Ei. Voin tehdä sen.
Se on tikulla. - Montako?
Yksi riittää.
Hei, rouva. - Hei.
Täällä on pari tiedostoa. Mikä se on?
"Bordier", "Tilit 2018" vai "Mirri"?
"Mirri."
Mitä? -"Mirri."
Julistetta varten? Onko se kadonnut?
Kyllä. - Voi raukkaa.
Haluatko varmasti vain yhden? - Kyllä.
Talo tarjoaa.
Kiitos. Onpa mukavaa.
Eipä kestä.
28 euroa.
Selvä.
Minulla ei ole vaihtorahaa. - Ei haittaa.
Kiitos kovasti. - Rouva.
Äitisi on saksalainen. - Anteeksi mitä?
Onko hän saksalainen?
Luonteeltaan? - Ei.
Onko hän kotoisin sieltä? - Kyllä, hän syntyi Düsseldorfissa.
Ei, hän syntyi...
Fechenheimissa.
Kyllä. Se on lähellä Düsseldorfia.
Noin 200 kilometrin päässä.
Minusta se on lähellä.
Saksassa ajetaan kovaa.
Hän sai sinut myöhään. - Kyllä.
Ikäsi?
Mitä? - Kuinka vanha olet?
Niin. - Kuinka vanha?
Miksi kysyt?
Etkö tiedä? - Tiedän.
Olen 42-vuotias.
Eli synnyit, kun äitisi oli 61-vuotias.
Kyllä. Miksi?
Tämä vagina kuuluu 103-vuotiaalle naiselle.
Hän on saksalainen. - Lopeta jo.
Kiitos, Valérie. - Eipä kestä.
Elämäsi on pytonin vatsassa. Miten se voi oksentaa sinut ulos?
Pyydän päästämään totuuden elämääsi. Siitä syntyy vain...
valheita.
Kerro totuus, kun kerta tiedät kaiken.
Totuutta etsitään, ei anneta.
Totta. - Miten äitini liittyy tähän?
En pysty siihen.
Hän ei halua riisuutua. En voi repiä pikkuhousuja pois!
Sydän löytää aina keinon, jos se haluaa.
Jos se ei halua, se löytää tekosyyn.
Totta.
Valheet ovat helppo ratkaisu. - Totta.
Helppoko? - Niin.
Onko se muka helppoa?
Oletko googlannut vanhoja pilluja? Se oli kuvottavaa, ei helppoa.
Kuvottavaa? Ovatko naisten sukuelimet ongelma?
Miksi? -Älä vihjaile asioita.
Vanha mulkku ei ilahduttaisi sekään.
Herra Bordier.
Et usko Karungaan.
En välitä siitä paskan vertaa. Sitä ei ole olemassakaan!
Mitä teen täällä? Saatana!
Jean-Louis.
Mitä tein ansaitakseni tämän?!
En tiedä, olenko edes elossa! Olenko Helvetissä? Sitäkö tämä on?!
Rauhoitu, kultaseni.
Lopeta.
Kosketa sydäntäsi.
Se lyö. - Kiitos!
Kiitos! - Se on vain lepotauko.
En pysty parempaan juuri nyt.
Ei. - Et voi hylätä minua.
Et pyydä äidiltäsi sitä, mitä Karunga tarvitsee.
En pysty parempaan. - Teemme sen. Kysyn häneltä.
Hienoa. Erinomaista.
Jean-Louis?
Älä pidä minua idioottina.
Hän on mieletön.
Todella mahtava.
Mainitse komento.
Puhelin.
Yhteystiedot tai soita numeroon.
Yhteystiedot.
Kerro henkilön nimi.
Äiskä.
Tämä henkilö ei ole yhteystiedoissasi.
Kerro henkilön nimi.
Äiskä.
Häntä ei ole... -Äiti, ei äiskä.
Sama juttu. - Kerro henkilön nimi.
Äiskä.
Häntä ei löydy... -Äiti.
Soitan äidille.
Soitit Brigitte Bordierin vastaajaan.
En ole nyt kotona.
Jätä viesti, nimesi ja numerosi -
sekä kerro syy, miksi soitit.
Soitan takaisin, kun palaan.
Jätä viestisi äänimerkin jälkeen.
Muista kertoa puhelinnumerosi -
ja puhelusi syy.
Kiitos. Palataan asiaan.
Kuulemiin.
Minä täällä, äiti.
Kuka siellä? - Jean-Louis.
Kuka? - Jean-Louis, poikasi.
Tiedän kyllä.
Jätin juuri viestiä. - En ehtinyt kuunnella sitä.
Ei haittaa.
Olen pahoillani eilisestä ja Michelistä.
En odottanut, että jälleennäkemisemme menisi niin.
Juuri niin. Emme tapaa usein. Asiaan on tehtävä muutos.
Tule meille lounaalle huomenna.
Minulla on hammaslääkäri huomenna. Saan uuden hammassillan.
Hitto. Siirrä aikaa.
Ei, se ei ole mahdollista.
Huominen ei käy, mutta sunnuntai käy.
Sunnuntaina ei enää ehdi.
Minun on puhuttava tärkeästä asiasta.
Tärkeästäkö? - Niin.
Alan huolestua. -Älä.
En sano sitä puhelimessa. Minun on pyydettävä jotain.
Tule huomenna lounaalle yhdeltä.
Selvä. Yhdeltä on aika myöhäistä syödä lounasta.
Kahdeltatoista sitten. - Puoli yhdeltä.
Selvä, puoli yhdeltä.
Nähdään huomenna, äiti.
Huomiseen. - Pärjäile.
Heippa!
KOLMAS PÄIVÄ
Haloo? Kyllä, äiti.
Avaan oven.
Hyvä, että hän tuli.
Se on jo jotain.
Niin?
Avasin sen.
Ei mitään ääntä. Se vain aukeaa.
Painan uudestaan.
Ei hätää. - Niinpä.
Mitä nyt? - Niin?
Toinen kerros.
Uskomatonta!
Niin, äiti?!
Anteeksi, en painanut sitä.
Ärsyttävä. - Hän on 82-vuotias.
Se tässä on ärsyttävää.
Hei, Brigitte. - Hei, äiti.
Kiva nähdä. - Mitä?
Kiva nähdä!
Samoin.
Tule peremmälle. - Tässä.
Ovatko nämä minulle?
Onpa suloista! Kiitos, Brigitte. Tämä merkitsee paljon.
Hieman pienempi kuin sinun tuomasi.
Tämä ei ole kilpailu.
Otan tavarasi. - Mikä ettei.
Miten pääsit tänne?
Bussi 52 pysähtyy tuohon eteen.
Hyvä juttu.
Sataako siellä?
Ei.
Olin juuri kampaajalla.
Sääli, jos ei sada.
Se on kuin muovi tuolien päällä intialaisessa ravintolassa.
Mennäänkö olohuoneeseen? - Mennään.
Ei häntä.
Haluan pyytää anteeksi.
Ei ollut tarkoitus hyökätä.
Olen pahoillani tapahtuneesta.
Kuule... - Tehty mikä tehty.
Jatketaan eteenpäin. Istu alas.
Olen palamassa loppuun.
Minulla on kamalat paineet klinikalla. Se jää päälle.
Ei puhuta siitä.
Istu, äiti.
Me kaikki työskentelemme liikaa.
Otatko jotain juotavaa?
Kyllä, kiitos. - Sangriaa?
Mikä ettei. - Selvä.
Istun viereesi, äiti. - Selvä.
Tule tänne, kulta.
Mitä aiot tehdä itsenäisyyspäivänä?
En mitään.
Etkö? - En.
Katsotko paraatin?
Luultavasti.
Tänä vuonna korostetaan merentakaisia territorioita.
Kuulin niin.
Se on kivaa, että ne osallistuvat paraatiin.
Kyllä.
Guayanalainen rykmentti kävelee ensimmäistä kertaa Champs-Élyséesillä.
Luultavasti.
Ranskan Guayana on kaunis.
Eikö niin, Michel? - Kyllä vain.
Paljon metsiä, paljon...
Onkohan siellä tankkeja?
Mitä?
Onko heillä panssarivaunuja, kun metsiä on niin paljon?
En tiedä.
Armeijalla on aina tankkeja.
Varmaan.
Luultavasti.
Armeija ilman tankkeja on kuin armeija ilman konekiväärejä.
Mutta... - Totta.
Tuo käy järkeen.
Totta. Armeija ei ole pahin pelote vaan itse aseet.
Totta.
Et pelkäisi guayanalaista miestä, jos tapaisit hänet kadulla.
Mutta jos hänellä olisi tankki...
Niin. - Anteeksi vain, mutta...
Totta kai. - Se on eri asia.
Se on pelote, eikö? - Niin on.
Muistatko Tiananmenin?
Kuva miehestä tankin edessä. Mitä hänelle tapahtui?
Salainen palvelu pidätti hänet, eikö?
Löydettiinkö häntä koskaan? - Tässä.
Mitä...?
Se on espanjalaista sangriaa.
Mutta miksi...?
Miksi mitä?
Miksi olette alasti?
On naapuripäivä.
Onko naapurissa juhlat?
Ei, vaan kaikki naapurit.
Se on joka vuosi. - Kaikkialla Ranskassa.
Kukaan ei riisuudu silloin.
Kylläpäs riisuutuu.
Ei meillä. - Koska asut 15. kaupunginosassa.
Tämä on vihreä alue.
Kierrätämme ja syömme luomua. Riisuudumme juhlapyhinä.
Naapurit ovat tulossa. Et voi tavata heitä näin.
Naapuritko? - Tietysti.
Alastiko? - Toki. On naapuripäivä.
Tässä, Brigitte. - Kiitos.
Rakas. - Kiitos, kulta.
Naapureille!
Naapureille.
Minä lähden. - Miksi?
Minä en riisuudu.
Riisuudu. Sinulla ei ole niin kuuma.
Minulla ei ole kuuma. Sain tarpeekseni.
Missä takkini on? -Älä nyt, äiti.
Odota, Brigitte.
Et voi lähteä nyt.
Ota lisää sangriaa.
Haluan lähteä nyt. Onko selvä?
Se oli vahinko.
Mutta...
Laitan mekkosi likoamaan.
Anna sieni ja lämmintä vettä.
Älä jahkaile, jos haluat, että se irtoaa.
Teen sen itse. Vettä ja sieni.
Sitä pitää liottaa.
Teen sen itse. - Kuuntele nyt.
Tein virheen. Minua harmittaa. Haluan korvata sen.
Anna minun liottaa sitä.
Päästä irti, hemmetti vieköön!
Kutsuin sinut kotiini.
Teen kaikkeni, ja jotta saisit viettää aikaa poikasi kanssa.
Yritä kovemmin.
Päästä irti!
Käskin päästämään irti!
Helvetti vie!
Mitä tämä on? Kuka luulet olevasi?
Mikä häntä vaivaa?
Ei mikään. Hän haluaa auttaa. Luota häneen. Anna mekkosi.
Pelleily saa riittää.
Anna se. Hän poistaa tahran.
Kaikki järjestyy.
Mitä teet?
Puhdistan mekkoni.
En voi uskoa tätä! - Häivyn täältä.
Mitä teet? - Lopetan.
Pysyn kuolleena.
Tykkään olla elossa. -Älä tuota pettymystä.
Emme onnistu.
Onnistumme! En voi ottaa kuvaa. Pitäisikö minun elää trauman kanssa?
Valérie? - Mitä, Valérie?
Mikset sinä? Olet nainen.
Ei onnistu. Hääpäivänämme hän sanoi "En tule, jos hän on siellä."
Älä jätä minua pytoniin.
Mitä? - Olet sentään eläinlääkäri.
Alat oikeasti ärsyttää.
Se ei ole minun ongelmani. - Tietysti on.
Tee se itsesi vuoksi. Onnistuisit kerrankin.
Missä epäonnistuin? - Kaikessa.
Epäonnistut kaikessa.
Ajokokeessa, lääketieteellisessä. - Liitossasi.
Eilen äitini kanssa.
Kaikessa. -Älä jatka.
Onnistuisit kerrankin jossain.
Mikä hullu.
Hän on täysi sekopää.
Perheet ovat monimutkaisia. - Mitä?
Perheet ovat aina monimutkaisia.
Hän on täysi sekopää.
Missä he ovat?
He menivät kertomaan, ettet pidä tästä, joten lounas on peruttu.
En suostu olemaan alasti. - Pikkujuttu.
Syödään lounasta nelistään.
Ei käy.
En jää tänne hullujenhuoneelle.
Ovi on lukossa.
Miksi he lukitsivat meidät tänne?
Sehän on hullua.
Se taisi olla pelkkä refleksi. Minullekin kävi niin.
Lukitsin siivoojan kotiini 2 päiväksi. - Hullua.
He tulevat pian takaisin.
Joten.
Istutaan odottelemaan.
Tule.
Haluatko tabbouleta?
Tabboulehia.
Tabbouleta.
Ei, vaan se on "tabboulehia".
Totta.
Olet oikeassa.
Ei ole nälkä.
Otatko kuvia?
Otan.
Millaisia? - Mitä?
Millaisia kuvia?
Eroottisia.
Boudoir-kuviako?
Juuri niitä.
Alastomia naisia.
Enimmäkseen. - Niinpä tietysti.
Ne ovat taiteellisia kuvia.
Taiteellisia kuvia Polaroidilla.
Kyllä. Vain yksi kappale.
Keräilijät pitävät niistä.
Se luo vintage-tyylin. Se on kuin perhekuva.
Alastomia perhekuvia, vai?
Niin.
Onko niitä galleriassa?
Tietysti. - Missä?
Mitä? - Missä niitä voi nähdä?
Algeriassa.
Niinkö? - Kyllä.
Eivätkö kuvat järkytä heitä?
Eivät. - He ovat uskonnollisia. Islamia.
Kyllä, mutta ei.
Algerioita on kaksi. Tiukka Algeria.
Perinteinen eteläinen Algeria, mullahien Algeria.
On olemassa myös vapaa Algeria. Algeria...
Avoautoja, bileitä, huumeita.
Mitä? - Yökerhoja.
Algeria... - Jossa on rantoja.
Rohkea Algeria.
Mutta eroottisia kuvia.
Vetovoima on universaalia. Varsinkin naisten kohdalla.
Esimerkiksi sinä.
Mitä?
Olet viehättävä.
Todellako?
Olet kaunis.
Anteeksi mitä?
Ottaisin sinusta mielelläni alastonkuvan.
Kokeillaan. Riisuudu.
Taiteen vuoksi. - Ei taas.
En kuvaisi ketään vastentahtoista.
En ole mikään paparazzi.
Anna minun olla!
Saanko kertoa jotain? - Et.
Haluaisin olla yksin.
Jätä minut rauhaan.
Haluan kertoa jotain henkilökohtaista.
Se alkoi, kun olin lapsi.
Olin yhdeksän tai kymmenen. Olit erilainen kuin muiden äidit.
Unelmoin sinusta.
Fantasioin niin paljon, että ikäiseni tytöt eivät kiinnostaneet minua.
Olen aina rakastanut sinua.
Rakastan yhä.
Anteeksi.
Saanko?
Tietysti.
Rakastan sinua. Haluan suudella sinua.
Voisit olla poikani.
Haluan sinua. - Ole hiljaa.
En ole.
Olen tehnyt niin 30 vuotta. Oletko sinkku?
Ei ole kyse siitä.
Etkö halua miehiä?
Ei ole kyse siitä... - Haluan suudella.
Älä sano noin.
Aikooko hän panna häntä?
Ei berber-matollani.
Tämä on hullua.
En enää tee tällaista.
Haluan sinua. - Lopeta, Michel.
Lopeta, Michel.
Kiihotat minua.
Päästä irti.
Ota tämä pois. - Ole kiltti.
Ole kiltti.
Riisu tämä mekko. - Ei nyt.
Elämä on lyhyt. Etenkin sinun.
Ole kiltti. Lopeta, Michel.
Lopeta.
Ei täällä. - Mitä väliä paikalla on?
Onko kaikki hyvin?
Hemmetti, olen töissä! Täällä tehdään töitä!
Anteeksi. -Älä yritä!
Se oli nerokasta!
Rauhoitu, Michel.
Enkä rauhoitu!
En ole epäonnistuja!
E olekaan.
Ihmiset tulevat tielle, kun teen jotain hyvää!
En ole epäonnistuja!
Niinpä!
Kuka niin edes sanoi?
No... - Mitä tämä on?
Mitä teet?
Yritän ottaa hänestä kuvan.
Etkö pidä tästä?
En halua alastonkuvia. - Vaikka ne olisivat hyviä?
Saisimme muiston sinusta. - Hän yritti raiskata minut.
Enkä.
Onko se totta?
Vitsailetko? - Olet sairas. Kävit avuttoman kimppuun.
Annoin anteeksi ja nyt teit tämän taas.
Senkin psyko.
Odota nyt.
Olet hullu. - Onko tämä vitsi?
Häivy täältä! Uskomatonta.
Ei huolta.
Et ole epäonnistuja.
Ei olisi pitänyt pyytää sinua.
Pysykin poissa! Häivy!
Odota keittiössä.
Mitä? - Mene.
Oletko seonnut täysin?
Provosoitko häntä? Kiusoittelitko?
En lainkaan.
Selvä.
Olen pahoillani.
Ystäväsi on hullu.
Hän tarvitsee apua. Et voi kutsua tuollaista barbaaria.
Olen varovainen. Anteeksi.
Hei hei. - Etkö jää lounaalle?
En. Olen uupunut.
Haluaisin, että jäät. Pyydän.
Haluaisin nyt kotiin.
Minun on pyydettävä jotain. - Se vaikuttaa tärkeältä.
Olet kutsunut minut lounaalle kerran 15 vuodessa. Viimeksi menit naimisiin.
Mikä on nyt vialla?
Tarvitsen... - Miksi kutsuit hänet?
Eläinlääkärin.
Tiedän.
Siskosi kertoi.
Mistä?
Titistä. - Titistä? Mistä sinä puhut?
Se ei ollut tarkoitus. Se ei laulanut.
Luin, että sokeat kanarialinnut laulavat paremmin,
joten lämmitin neulan kaasuliedellä.
Halusin välttää tulehduksen. Voi raukkaa.
Puhkaisin sen silmät.
Kuulin pienen poksahduksen,
kuin olisin leikannut lohenmätiä veitsellä.
Taisin työntää liian syvälle.
Hän alkoi täristä ja kuoli käteeni.
Eikö se lentänyt pois tapaamaan perhettään?
Ei.
Tapoit sen. Tapoit Titin.
No älä.
Olen tuntenut syyllisyyttä siitä jo 40 vuotta.
Anteeksi.
Olen järkyttynyt.
Miten tiesit siitä?
En tiennyt.
Mistä halusit puhua?
No...
Valentinesta?
Häpeän tekoani kamalasti.
Mitä sinä teit?
Se on anteeksiantamatonta. Selitän silti.
Olin kiusaantunut hänen vanhempiensa luona.
He kutsuivat meidät kolme lounaalle.
Se oli kuin oikeudenkäynti.
He halusivat nähdä, kelpaako perheemme heille.
He varmistivat, että riitämme.
Heidän talonsa, ruokailuvälineensä, puhetapansa -
ja pöytätapansa... Mahdotonta.
Mitä mieltä olet?
Brigitte?
Anteeksi?
Mitä mieltä olet Louvren pyramidista?
Pyramidistako?
Missä vessa on?
Vasemmalle olohuoneesta.
Kiitos. - Ole hyvä.
Et kai?
En tiedä, mikä minuun meni.
Olin riivattu.
Kaduin sitä heti, mutta oli jo myöhäistä.
Mikä häpeä. - Tietysti. Mitä olisin voinut tehdä?
En voinut sanoa tehneeni sen. - He arvasivat.
Hän jätti minut seuraavana päivänä.
Olisiko pitänyt lähettää kukkia? - Itse asiassa kyllä.
Rakastin heitä. He olivat hyviä ihmisiä.
He olivat todella moderneja. - Linnassaan.
Idioottimaista.
Valérie. - Riittää. Et voi ymmärtää.
En syntynyt kultalusikka suussa.
No, teit asialle jotain.
Valérie. - Mitä?
Liittyykö kaikki rahaan? Rikkaampia ihmisiä ei pidä tuomita.
Pyysin anteeksi.
Parempi sinulle, ettei hän nainut Valentinea.
En tiedä, oliko se minun etuni. - Idiootti.
Suutuitko? - Hän on äitisi.
Se ei tee hänestä fiksua. - Hei!
Saisinko vähän tilaa reagoida asiaan, joka vaikuttaa minuun?
Mutta se liikuttaa minua.
Pahoittelen empatiaani. - Auttaako empatiasi?
Onko hyvä? Paskoit sänkyyn ja hän huutaa minulle.
No älä. - Mitä?
Tuo vanha nainen on aikamoinen.
Näitkö hänet?
Kenet?
Valentine? Näitkö hänet hiljattain?
En.
Milloin sait tietää, mitä tein?
En tiennyt.
Mitä halusit kertoa?
Minulla on huono olo. Tarvitsen vettä. - Tietysti.
Olen pahoillani.
Miten voit?
Tarvitsen savut. - Se ei ole hyvä idea.
Älä päätä puolestani.
Anteeksi, kultaseni.
Polta vain, jos se parantaa oloasi.
Kuka tuo nainen on?
En halua nähdä häntä enkä kuulla hänen ääntään.
Sinun on palattava. Mieti kuvaa ja Margaux'ia.
En pysty. - Pystyt.
Sinun on pakko. - Sain idean.
Vie hänelle vettä.
Laita tätä sinne.
Sekoita se veteen.
Hevosrauhoittavia. Hevonenkin nukahtaisi tällä.
Maistuuko se miltään?
Ei aavistustakaan.
Ei, se ei maistu miltään. Helvetti! Olen idiootti!
Voi paska!
Join kaiken.
Hemmetti vieköön!
Olen idiootti.
Enempää ei ole.
Minua hävettää.
Puhu minulle.
Selvä.
Oletko sairas?
Koska en kestäisi sitä.
Äiti ei saa joutua sellaiseen tilanteeseen.
Ole hiljaa.
Minun on pyydettävä vaikeinta asiaa, jota äidiltä voi pyytää.
Siis...
Se koskee syntymääni.
Miten sanoisin sen?
Alkuperääni.
Voi luoja.
Tiedät herra Gilletistä.
Mitä?
Elämäni on kirous.
Olen kirottu. - Mitä hänestä?
Makasin hänen kanssaan vain kerran. - Odotahan nyt.
Makasitko hänen kanssaan?
Tietysti. Olet hänen!
Mutta rakastan sinua. Isäsikin rakasti sinua.
Hän rakasti sinua kuin omaansa.
Tietysti kärsimme alussa.
Pidimme sinua äpäränä.
Meidän oli vaikeaa nähdä sinut kotona.
Rakastimme siskoasi kovasti.
Emme hyväksyneet sinua heti.
Tulit perheeseemme kutsumatta.
Yritä ymmärtää.
Siksi en koskaan halaa sinua.
En voinut pussata sinua.
Gillet ällötti minua niin kovasti, et sinä.
Se kusipää, se sika, se mulkku!
Anteeksi. Hän on sentään isäsi.
Mutta se mies on sika.
Hän pani minua kerran ja häipyi!
Mieti, kuinka kärsin.
Mieti, mitä jouduin kärsimään takiasi.
Olisi liian helppoa tuomita minut nyt. Muita ei saa tuomita niin!
Kun valmistuit lukiosta, minä vannon,
vannon oikeasti,
että isäsi sanoi...
Siis aviomieheni sanoi:
"Minä oikeasti pidän tuosta pojasta." Vannon, että hän sanoi niin.
Minäkin rakastan sinua. Melkein yhtä paljon kuin siskoasi.
Lupaan sen. Annoin sinulle anteeksi. Rakastan sinua.
Herra Gillet?
Tiesin sen. Tiesin, että jonain päivänä asettaisit minut vastuuseen.
Nyt se on tehty.
Se on tehty.
Voimme aloittaa alusta, vai mitä?
Luodaan meille hyvä suhde hyvälle pohjalle. Kestävälle pohjalle.
Älä liiku, äiti.
Miksi?
Tietyt asiat on tehtävä rauhassa.
Selvä.
Michel.
En halua enää nähdä häntä!
Minun on tehtävä jotain inhottavaa. - Mitä?
Otan kuvan sukupuolielimistäsi. - Mitä?
Kuva sukupuolielimistäsi. - Algeriaa vartenko?
Ei, vaan minua. Pakko.
Mitä tämä on?
Hän haluaa elää, Brigitte.
Oletko hullu? Käytätkö huumeita?
Turpa kiinni!
Ei!
Haluatko kostaa? Haluatko nöyryyttää minua?
Vihaatko minua?
Alushousut. - Liukasta.
Sukkahousut. - Niitä ei ole!
Pikkuhousujen päällä! - Tiedän järjestyksen!
Mikä hätänä?
Brigitte?
-Äiti?
Oletko kunnossa? - Lopeta tämä, Brigitte!
En suostu tähän.
En lainkaan. - Rouva?
Hänen sydämensä pysähtyi. Näyttää kuolleelta.
Oletko kunnossa? - En voi hyvin.
Mitä nyt? - Minua huimaa.
Sydämeni hakkaa. - Sydämesi?
Se sykkii.
Se sykkii! - Se sykkii!
Kultaseni!
Se sykkii!
Saimme hänet elvytettyä juuri ja juuri.
Voitte seurata meitä sairaalaan.
Tulen parin päivän päästä. Tämä tapahtui vasta.
Haluan rauhoittua.
Hänen alus- ja sukkahousunsa olivat lattialla.
Niinkö?
Onko hän OK?
On kyllä.
Hän otti liikaa rauhoittavia.
He ovat hyvin läheisiä anoppini kanssa. - Viemme hänet nyt.
Käynnistyykö meidän suhdekin nyt?
En tiedä.
Haluaisitko?
Luulen niin.
Mitä jos hankkisimme lapsen? Ehkä se on puuttuva palanen.
Eikö ole jo liian myöhäistä?
Ei. Monet miehet tulevat isäksi sinun iässäsi.
En ole varma, haluanko asua äidin kanssa.
Ymmärrän. Se on monimutkaisempaa.
Kiitos, että tuit minua. - Tekisin niin uudestaan.
Jean-Louis!
Kultaseni!
Tekstitys: Jerry Savolainen