Vi rykker ut til støyklager i denne leiligheten.
Det er vanskelig å forklare i trappen, ikke at vi er andpustne.
-Det har vært mye skriking og hyling. -Hva er forskjellen?
-Det er et hyl. -Det er skrik. Ok.
Ok. Åpne opp!
Takk, O'Leary, jeg har tenkt mye på barndommen.
Broren min tvang meg på Fearfall...
-Jeg var ikke klar... -Jeg mente fyren bak døra.
Ja, jeg også... Åpne opp!
-Takk og lov. Kom inn. -Takk.
Jeg ringte fordi det kom inn, gjorde dette og stjal Xbox-kontrolleren.
Er du ikke litt gammel for Xbox?
-Hva skjedde med brystet? -Det prøvde å ta halskjedet.
Vi skaffer hjelp. Det som gjorde det...
-...hvordan ville du beskrive det? -Et slags beist.
-Noen andre adjektiver? -Enormt, skrikende...
-Og hva gjorde det? -Dette, dette...
-Dette. Og dette. -Gjorde det det?
Nei, det var nevøen min.
-Og det tok lys lysekronen. -Lysekrone her? Litt overdådig.
Beistet tok seg inn og ut her.
-Døren? -Den knuste døren.
-Hva er det? -Du, O'Leary...
Tror du at dette har noe med det å gjøre?
Det har vært flere strømbrudd nær vindturbinen.
Dette kaller vi "brownout".
-Hva er det, Parker? -Ingenting, sjef.
Så disse brownoutene... Hva er så morsomt med det, Parker?
Jeg husket bare en bank-bank-vits.
-Hvordan er den? -Ok... Begynn, du.
-Bank, bank. -Hvem der?
-Brownout... -Det er ikke sånn den er.
Ok, la oss konsentrere oss. Vi har langt viktigere saker.
Som flere uvanlige ran i hele byen.
Blanke gjenstander er savnet, som sølvtøy, bestikk, DVD-er-
-og noe som er langt mer opprørende.
-Ellington? Hvor er det? -Her, Minogue. Noen stjal W-en.
-Det kan ha vært en Aucklander. -Hva skal de med en W?
-Hva har du der? -En fjærpenn.
-Hvor fikk du den? -Vi må snakke med deg om det.
Jeg tenkte at det ikke virket så farlig, men når jeg ser dette...
-Vi tenkte "ekstremt farlig". -Spesielt om du er veldig kilen.
Det var ganske skummelt. Det hadde vandalisert leiligheten.
Vi fant ut at det var enormt og skrek.
Og et vitne sa: "Jeg kom hit nå nettopp."
"Jeg vet ikke hva du snakker om."
Jeg har invitert noen jeg tror kan hjelpe oss.
Du kan komme inn. La meg bruke vår spesielle opplåsningsmekanisme.
"Dør låst opp." Kom inn.
Dette er Beverly Hatupatu. Hun er ekspert på utrydningstruede fugler.
Hei, Beverly. Lukk døren. Den er hemmelig.
-"Kontor sikret." Her. -Det er et utrolig eksemplar.
Er du sikker på at hun bør være her? Vi måtte få klarering...
Jeg stoler på henne. Vi møttes på et fugleforum på nettet.
-Er det Twitter? -Dere er heldige som fant denne.
-Det er en moa, hva? -Det er en tertiær pennae volatus.
-Er det en slags fugl? -En flygefjær.
Tertiær betyr at det er vingens minste.
Og ut fra fargen å dømme... Dette er en hunn.
Jeg vet hva det er. Hun er veldig farlig.
Hun kan svelge en hel. Bare...
Ned med deg. Min tipp-tipp-tipp-tipp-tipp...
...tipp-tipp-tipp-tipp-tipp- tipp-tipp-tipp...
...tipp-tipp-tipp-tipp-tipp-tipp...
...tipp-tipp-tippoldefar møtte den for lenge siden.
-Hun liker tippoldefaren sin. -Det er utrolig.
-Liker du fugler? -Jeg sysler.
Den har tatt blanke ting, muligens for å bygge et reir.
Det har også vært strømbrudd og vindkast.
-Vind kan være dens kraftkilde... -Derfor valgte hun Wellington.
Miss Hatupatu, hvordan fanger vi hva nå enn dette er?
-Jeg har en idé. -Hva da?
-Jeg skal hevne familien min... -Unnskyld, kan du snakke høyere?
Jeg skal sikre skapningens sikkerhet og se til at vi fanger den skånsomt.
Ok, og hvordan skal du gjøre det?
Hele livet...
Beverly legger ut veldig blanke ting som agn.
Hun må improvisere litt. Det respekterer jeg henne for.
Vi vet at skapningen liker blanke ting-
-så vi skal bruke Wellingtons Fern Ball-skulptur-
-til å tiltrekke henne, og så lander hun forhåpentligvis når hun ser det.
Så drar vi i tauet og fanger henne i boksen.
Jeg har gitt opp noen av mine kjæreste ting for hå hjelpe.
Det er det politiarbeid går ut på.
Man oppgir det som betyr mest for en for å beskytte samfunnet best mulig.
Deriblant noen André Rieu Live-CD-er, som har noen klassikere.
Og håndjernene, som jeg aldri bruker. Jeg fant binders...
Hun er nær. Tiden er nesten inne.
Hun nærmer seg visst.
Hun må være en hønsehjerne for å falle for dette, så det kan gå.
Det viktigste er å ikke skade henne, ok?
Det er bedre for forskningen min, og for mitt folk.
-Vet du hva hun er? -Hun er en fuglekvinne. Kurangaituku.
Hun holdt min tipp-tipp-tipp-tipp-tipp-tipp-tipp-
-tipp-tipp-tipp-tipp-tippoldefar som gissel.
Hun er halvt kvinne, halvt fugl, stor som et tre og med klør som kniver.
Veldig mektig og ekstremt farlig.
Stor som et tre? Mener du et lite tre?
Og når du sier kniver, mener du veldig små kniver?
Eller skjeer...?
Fantastisk.
De har nok lagt fellen nå. Jeg ringer dem. Kan vi flytte buret, Parker?
-Hvorfor tok du med fuglen? -Det er undulaten min Paul.
Jeg tenkte at vi kan studere dens atferd.
Det ser jeg ikke nytten av.
-Ok... -Jeg vil bare få buret fjernet fra...
Unnskyld, Paul.
-Hva tror du at han tenker? -Aner ikke. Hva tror du?
Jeg tror han tenker:
"Sjefen ser ut som en flott fyr. Jeg kunne tenke meg å bo hos ham."
Det er et ventespill. Ingen tegn til fuglen.
-Hvem er det? -Sjefen.
Hei, sjef. Ja, det går bra. Det er et ventespill.
Jeg er ikke sikker på reglene.
Beverly? Det går bra med henne.
Hun er også med på ventespillet. Ja. Ja.
Ja. Ja, ok.
Jepp. Nei, jeg må legge på. Jeg må legge på. Ha det.
-Hvor er Beverly? -Der!
Fuglekvinnen har henne. Kom igjen! Nei!
-Løp! Denne veien! -Rette linjer er raskere.
-Dra meg opp. -Jeg går ned og hjelper deg.
Én, to, tre... Opp.
-Vi løper. Løp! -Denne veien.
Mens vi spante etter fuglekvinnen, tok fuglekvinnen fuglekvinnen.
Leter vi etter hun som liker fugler eller hun som er halvt fugl? Tingene.
-Det er ikke tid! -Det er sjeldne CD-er.
-Det finnes ikke. -Det vet du ikke noe om.
Du liker ikke musikk.
Du lar meg ikke sette på musikk i bilen.
Minogue, O'Leary, kom. Over. Er dere der? Over. Hallo?
Minogue, O'Leary, er dere der?
-Hvorfor gjorde du det? -Vi lærer bare om han får fri vilje.
-Det er en forferdelig idé. -Jeg vet hvordan jeg roer ham.
Paul er interessert.
Det er flott.
Du er inne på noe, Parker. Genialt. Minogue, O'Leary, kom.
Til kontoret? Vi gjør noe viktig her. Fuglekvinnen tok fuglekvinnen.
Nei, som i "hør på meg over radioen". Jeg har en idé.
Prøv å lokke fuglekvinnen med paringsrop.
Hei! Jeg må legge på. Problemer på kontoret.
Nei, nei... Parker...
Sjefen virket ganske stresset. Han sa: "Prøv paringsrop."
-Kan du noen? -Nei. Jeg bruker:
"Står til? Jeg jobber i politiet."
"Det er ganske kult. Blås i denne posen."
Jeg tror ikke han mente sånt. Han mente nok noe med fugler.
Kanskje det er noe i Beverlys bok.
Det er noen detaljerte tegninger. Hun virker litt besatt.
Kanskje hun bare er lidenskapelig. Det er beundringsverdig.
Men det kan føre til forbrytelser.
-Lidenskap? -Overdreven.
-Denne ligner på deg. -Jeg kjører.
Ja, og du er også en fuglekvinne.
Hvordan kan en fuglekvinne se ut som meg?
Det distraherer meg.
-Legg den ned. -Det ligner på deg.
Det er det vanskelig å tro.
Her, "paringsrop". Hva står det der?
-Jeg kjører. -Bruk venstre øye.
Det står... Tror jeg.
Du kan ha rett.
-Jeg er ingen trussel, Paul. -Å nei!
-Han flyr der! -Han flyr inn på kontoret!
-Det er... -På beina, betjent.
Det går bra. Jeg er bare litt lamslått.
Hvor ble han av? Oi...
Her... Hei, kompis.
Hei, kompis.
Paul!
Fuglen er fortsatt på frifot på kontoret.
Jepp. Det er din jobb.
Prøv mer av... den franske forførelsen.
Les kvitre. Les kvitre, kvitre.
Oh la la kvitre.
Ja, mer frekkhet.
Ja. Ja.
-Hva er det? -Et lokkerop.
Det høres ut som en telefon. Gjør det ordentlig. Du kan bedre.
La meg prøve.
-Nei, det funker ikke. -Vi må prøve mer.
-Fugleeksperten er i fare. -Så hun er truet?
Hun er en truet ekspert på utrydningstruede fugler.
-Tror du at det var henne? -Ja.
-Sa sjefen hva vi gjør om vi lyktes? -Nei.
Hun kommer nærmere. Det er høyt.
Ser fugl! Ser fugl!
Sjef, vi fant henne! O'Leary lokket henne. Gjør det igjen!
Nei, ikke sånn. Det var mer...
Liker det ikke! Liker det ikke!
-Jeg vil ned! -Ro deg ned, Minogue.
Bare pust. Ja, bra. Pust, du også, Beverly.
Hjelp meg!
-Av med setebeltet? -Mottatt.
Hjelp.
-Vi bør nok ikke røre oss. -Enig. Vi bør ikke røre oss.
Jeg teller til tre, så hopper vi ut.
-Hva gjør du? -Tar jakken.
-Vi trenger dem ikke. -Jeg har mistet tre. De er dyre.
Er du klar?
-Tre, to... Minogue! -Kom igjen!
Du sitter på ansiktet mitt!
-Går det bra? -Ja. Hva?
-Går det bra med meg? -Går det bra? Du ser bra ut.
O'Leary, bilen... Bilen!
-Se opp! -Opp!
Kvinnefuglen har visst enorm styrke og er farlig for fotgjengere.
Vi må pågripe den mistenkte snarest mulig for å redde Beverly.
Og vi vil advare publikum om potensielt fallende politibiler.
Hun er på vei mot vindturbinen.
Det må være hun som forårsaker strømbruddene.
-Vi må dit. -Ja, men hvordan?
Bilen er neppe i orden.
Nei... Hva gjør du?
Jeg ser om vi kan ta bilen, men nei.
-Nei. -Vi trenger en ny plan.
-Travel kveld? -Ikke så ille.
Hørte dere om politibilen som falt fra Majestic Centre?
Nei, den har vi ikke hørt.
-Sprøtt. En skulle forvente... -Vi må til vindturbinen i Brooklyn.
-Ja, dere skrev det i appen. -Ser du den lille datamaskinen?
Det er sånn Uber fungerer. Alt går inn der.
Jeg forstår Uber. Jeg trenger ikke... en mannstruasjon om Uber.
Det er ikke mannstruasjon.
Det er når man overforklarer noe som er veldig enkelt-
-når det alltid kommer fra en mann til en kvinne.
Og forskjellen er...
Det forklarte noe som var litt mer komplisert.
Når man forstår et konsept, bryter det ned i små deler...
...og forklarer de små delene i detalj.
Sjef, kom. Kom, sjef.
-Her, Paulie! Kom ned! -Jeg er så svett.
-Ok. -Der borte.
-Gå fremover. -F... ta politiet!
Hva lærer du fuglen, Parker?
Den er onkel Trev sin. Jeg fuglepasser.
Din onkel Trevor eier ikke respekt for yrket vårt.
-F... ta politiet! -Det er upassende.
-Det er ikke greit. -Kom deg inn...
-Inn i buret, Paul! -Vi har gjort alt vi kan.
Bare trekk dere tilbake. Vi trekker oss til fuglen roer seg.
-F... ta politiet! -Pass på viften!
Dessverre motsatte den seg og brukte stygt språk-
-og er nå et offer.
Vi kommer til å informere de pårørende om hva som skjedde.
Dessverre er dette resultatet av... ting vi hanskes med her i politiet.
Sjef, vi fulgte fuglekvinnen til vindturbinen.
-Jeg kommer. -Uberen slapp oss av langt unna.
-Se. -Ja.
Siden denne skapningen er en fuglekvinne-
-vet hun kanskje ikke at alt dette er resirkulerbart.
Vi får gi henne en advarsel når vi møter henne.
-Hørte du det? -Ja.
Det er maori for "stikk". Hun er Kurangaituku.
-Vi kan dra. -Vi må redde Beverly.
-Fuglekvinnen spiser folk. -Så vi må fortsette.
Eller ikke.
-Legg ned fjærene. -Kan jeg ta dem på tilbakeveien?
-Jeg vant. -Det er ingen konkurranse.
Se, et enormt rede.
Er det forbundet med den store fuglen?
-Ja. -En av oss må nok gå opp dit.
Begge går. Kom.
Ser ut som fugleavføring.
Om hun bæsjet på deg, ville det bety hell?
Det kan bety en stor mengde hell.
Hellet kan dryppe av deg.
-Klatrer opp stige. -Gå.
Trygt. Klatrer opp trygt.
Fingrene!
Kanskje vi bare skal... ta W-en og gå.
-Der er Beverly. -Ta Beverly og W-en og gå.
God kveld. Vi er betjent O'Leary og Minogue. Vi er her for å hjelpe.
-Dere avbryter faktisk, så... -Eller på besøk.
Avhengig av synspunktet.
-Har dere kjeks? -Sjef.
-Hva i...? -Maaka.
Kanskje jeg burde bedøve.
-Ikke skad mine vakre unger. -Hun er mor!
Det er matetid.
Unnskyld, det er Beverly. Du kan ikke la ungene dine sluke henne.
Så klart ikke. Jeg skal svelge henne og gulpe henne opp. Sånn.
-Vi må hjelpe henne. -Sjef...
-Det er ei stor vifte utenfor. -Vi kan ikke gjenta det med Paul.
Aldri igjen. Vi må time dette rett.
Hei, Kurangaituku.
Ikke våg å komme nærmere.
Dere kommer inn i mitt hus og prøver å ta maten min.
Du suste inn og brøt deg inn i flere hus-
-og stjal mange blanke ting.
Fugleinstinktene mine vil at jeg skal spise deg. Så hold kjeft.
Rolig, vakre fuglekvinne.
Ikke prøv å smigre meg, kjekken.
-Jeg kan sluke deg også. -Sjef, du rødmer.
-Hun kan ta det som en trussel. -Jeg roer henne ned.
-Kan du skyte? -Ja.
Nok prat. Dere avbrøt middagen!
Bedøv henne, Parker! Skyt!
Hvorfor...?
Du traff sjefen. Hvorfor lukket du øynene?
Unna! Unna, takk.
Jeg ville ikke at ungene skulle se meg skyte henne, så jeg...
-Parker... -Ok, ned med våpenet.
Ned med bedøvelsen. Bort. Ned.
-Bra... -Å nei... Herregud.
Vi i politiet er her for å passe på samfunnet.
Betjenter er nede, men det var for å redde Beverly og fuglekvinnen.
-Det går bra. -Det er en del av tjenesten...
...vi tilbyr i New Zealand-politiet.
Men resultatet ble til slutt bra.
Iblant innser vi at vi har mer til felles med det paranormale.
Ja, hun livnærte seg på blodet til uskyldige-
-men er også alenemor som gjør alt hun kan.
Hun har kroppen til en fugl, men også hodet til en kvinne.
Som prøver å mate ungene...
I miss Hatupatus notater nevnte hun flere ganger hevn-
-for en feide mellom hennes familie og fuglekvinnens.
Men hun har endret holdning og skal studere skapningen.
Siden det ikke lenger er en fare. Det var en gruppeinnsats.
Det stemmer. Du kan ikke stave Wellington Paranormal uten "We".
Det er ingen I-er.
-Det er et par. -Ja, men knapt noen.
Det er ekkelt. Men det er vel litt søtt.
Vel... Hvor er Beverly?
Miss Hatupatu?
Tekst: Kay Morten Magelie Iyuno-SDI Group