I dag er vi på en high school for at opfordre til en politikarriere.
Faktisk var high school ikke nogen god tid for mig.
Jeg var ikke så "sej" -
- og blev valgt som den, der mest sandsynligt ville blive betjent.
Det blev jeg også.
Med "valgt" mener jeg, at de råbte det ad mig på vej i skole.
"Panser!"
Hvorom alting er, bliver det rart at tale med dem -
- og være de seje for en gangs skyld.
Det her er en slagstav, et af New Zealand Politis få våben.
Vi bruger den til angreb og forsvar.
Så I det? Ret sejt.
Og som afrunding og understregning: Hold jer fra narko.
Jeg er okay, jeg er okay.
Den sunde fornuft kan man også blive høj af, og den har stor gadeværdi.
For os er I langt mere end fingeraftryk, dna -
- og andre inkriminerende beviser.
I er faktisk personer, der har politiets interesse.
Okay. Nogen spørgsmål? Ja?
Hvor meget tjener I?
- Må jeg prøve jeres strømpistol? - Nej. Nej.
- Ja? - Hvor stort er jeres CO2-aftryk?
I kører dagen lang i den firhjulede koloniseringsmaskine.
O'Leary, tager du den?
Betjent Minogue, hører du uro udenfor?
Nåh ja. "Sapphire & Steel" rykker ud.
- Minogue, der er faktisk uro derude. - Nå, faktisk?
- Panser! - Hør efter, Logan!
Læderjakker er forbudt på skolen.
- Så tag den af mig, tumpe. - Håndgemæng!
Rektor har nok styr på det.
Jakken er konfiskeret, tumpe!
VAMPYR FÅR ADGANG VIA ZOOMINVITATION
"MERE MAORI PÅ TV" KRÆVER MONSTER
- Du håndterede uroen godt. - Tak, det gjorde du også.
Det var teamwork endnu en gang.
Det var kompliceret. Elev mod lærer.
Elev iført ureglementeret klædning.
Ja, efterfulgt af lærer iført ureglementeret klædning.
- Vi konfiskerede jakken. - Den er i bilen.
Så problemet er løst.
En lækker jakke.
- Lækker jakke. - Ja, den er rigtig lækker.
Det er min personlige mening, ikke politiets.
- Se lige, hvor du kører - Alt er under kontrol.
Jeg har to sidespejle og skærpede sanser.
Jeg vil bare så gerne prøve den jakke.
Er den ikke lidt for sej til dig?
Nej. Hold rattet, så skal du se.
- Minogue! Hvad laver du? Tag rattet! - Undskyld. Undskyld.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Nej, den er jo ikke en del af politiuniformen.
Med mit politiskilt på bliver den.
Du kan ikke med skiltet gøre ting til en uniform.
Det prøvede du med dine klipklapper. Desuden kører du. Noget af tiden.
- Jeg kører ikke. - Den hører ikke til uniformen.
- Jeg prøver den bare. - Jeg så den først!
Det er bare min tur.
Lad være. Det distraherer min kørsel.
- Bare koncentrer dig. - Når du gør det der, er det svært.
Du har taget sikkerhedsselen af. Det er ulovligt.
Utroligt.
Tjek den lige.
- Det ser ret sejt ud. - Tak.
Det ved jeg godt. Den er som skabt til mig.
Som vi ved, kan ungdommen være en svær tid for ungdommen.
Vi har brug for nogle nye idéer for at nå ud til rangatahi.
Parker, du er en ret hip og cool fyr. Er det korrekt?
Mig, chef?
Nej, i skolen blev jeg valgt som den, der mest sandsynligt blev betjent.
Det blev jeg også, men de kender mig ikke.
Vil du have hip og cool, kommer du ikke uden om musikalske klokker.
- Fortæl mere. - Jeg og vennerne ...
Vi samles og spiller ...
Nå da. Se, hvem der har beæret os med deres tilstedeværelse.
Beklager, chef.
Operationer i felten følger ikke altid klokken.
Så bare tag en slapper.
Hvad er det, du har på, O'Leary? Tag den af.
Undskyld, Parker. Uddyb det med klokkerne.
Jeg vil gerne lære mere om din kultur.
Jeg og mit slæng eller mit band, De Klokkeklare Klange -
- har 12 klokker i forskellige størrelser.
Reglen er, at de ikke må vendes nedad.
De skal holdes ligesom en isvaffel.
Så får vi hver tre klokker, der spiller forskellige toner -
- og vi fokuserer mere på ...
Jeg støder på jer tumper senere.
Det her sted er lidt ... lavoktant.
Undskyld mig, Minogue! Hey! Kom tilbage!
Jeg vil have en fuld rapport om din lydighedsnægtelse, Minogue!
- Jeg følger efter. - Nej.
- Jeg vil også, når han ser sådan ud. - Nej, Parker.
Ingen følger Minogue. Han er et dårligt eksempel for ungdommen.
Ja, det stammer vist fra en blå ko, men det er svært at sige.
Jeg følger Minogue for at minde ham om ikke at bære ureglementeret tøj.
Og det er min tur til at få jakken.
Jeg vil beskrive min stil som lovlydig rebel.
Han spiller sej, men har normalt svært ved at kommunikere med andre.
Det er uheldigt i politiet ikke at kunne kommunikere.
I stedet for at være en slem dreng er jeg en god dreng, der er lidt slem.
Minogue? Det er min tur til at få jakken.
- Du har prøvet den. - Jeg vil se mig i spejlet.
- Jeg har ikke set mig i spejlet. - Så tager jeg den.
Held og lykke, O'Leary.
Ja da! Sådan gør man det!
Nej, for man skal ikke hindre politiets arbejde.
Minogue!
- Du ser sej ud, Minogue. - Så siger vi det.
- 30 sekunder. Minogue! - Hvad med nul sekunder?
Det er forbi nu, ikke? Game over.
Ja.
Godt. Nu er det slut.
Du tager ikke den seje jakke på igen.
Du bærer verdens smarteste outfit.
Den newzealandske politiuniform.
Ja, det er rigtigt, Minogue.
Og er du ikke stolt af din uniform, svigter du korpset, gør du ikke?
At gå med den jakke gav mig en masse selvtillid.
Og det er jeg ikke så vant til.
Jeg forstår. Tak, fordi du delte det.
Tøj kan give os selvtillid -
- og jakker som den her ... Det er godt nok en lækker jakke.
Det er ... en rigtig lækker jakke.
Halløjsa. Jeg vil have dig.
Der er prestige i den mørkeblå uniform.
Men kun hvis man respekterer den. Hver morgen tager jeg den på -
- ser mig i spejlet og gør honnør.
Det er sådan ...
- Den er væk! - Hvem dér!
- O'Leary! - Du svigter korpset!
- Du svigter korpset, O'Leary! - Jeg kan ikke finde ud af ...
"Man må have mere end én pinkode," sagde de.
- Fed idé. - Trækker man ikke bare?
- Jo, man gør. - O'Leary!
Eftersætter O'Leary, der er iført en ureglementeret klædningsgenstand!
Jeg slår genvej. Løb udenom. Det er for farligt.
- O'Leary! - Jeg skrider!
Du er for langsom, tumpe!
Betjent O'Leary er nu verbalt forulempende.
Det er kun verbalt, men stadig et overfald.
O'Leary løber ret ubesværet -
- og taler respektløst til sin makker.
Men der er et hegn om hjørnet -
- og hegn er som kryptonit for hende, så jeg vil snart kunne pågribe hende.
Vi ses, tumpe!
Så I det?
Nej, for I kan ikke komme over.
Jeg kender en genvej.
Løb den vej, den vej!
Jeg ville tale mere med jer, men jeg har travlt og må videre.
De folk, jeg har med, laver en dokumentar om mig.
Jeg rækker ned, mens hun taler om sig selv -
- og snupper jakken, for det her vanvid må høre op.
... ikke mig, men kunderne elsker det.
Det gjorde ikke ondt. Jeg vinder den her omgang, O'Leary.
Jeg må gå. Det finder jeg mig ikke i.
Minogue angreb mig fra baghold. Ikke særlig ærefuldt.
Han tog den konfiskerede jakke og vil næppe aflevere den i bevisdepotet.
Nu danser han på stationens udhæng.
Noget, han overhovedet ikke har haft hang til førhen.
Det ligner ham slet ikke, og jakken har fortjent bedre.
- Minogue! - Så det sejt ud?
Da jeg udførte, hvad mange har kaldt spektakulære breakdancemanøvrer -
- gav udhænget efter og jeg faldt ned.
Men i stedet for at bistå mig bortførte O'Leary jakken.
Hun er en skændsel.
O'Leary! Læg jakken fra dig, og træk væk!
Det trick overgår din tekniske formåen, O'Leary.
Hun har bygget en rampe!
O'Leary ved ikke, at jeg planlægger at sætte skateboardet her i fart -
- for derved at stoppe hendes fremdrift, tage jakken fra hende -
- og gå kækt rundt resten af dagen.
Vi ses, tumpe!
Der skete det, at jeg bare gav hende skateboardet -
- så hun kunne fortsætte med at se sej ud på et nyt køretøj.
Desværre sætter betjent O'Leary at se sej ud højere end at være sej.
- Det har vel med modenhed at gøre. - Hey. Hvor har du lært breakdance?
Hvor har du lært cykeltricks?
- Det var min første gang. - Har du ikke prøvet det før?
Men det gjorde mig helt svedt.
Så burde du nok tage jakken af og køle lidt af.
Modtaget.
Hey! Hey!
Det er min tur!
Kom nu.
- Vil du have med strømpistolen? - Det vover du ikke!
Hov, hov, hov, hov, hov! Hey! Jer to! Stop det der!
I opfører jer som bøller, ikke New Zealand Politi!
Stil ved cellerne med det samme!
Drej.
Drej igen.
Der er noget galt med den jakke.
Hver gang I tager den på, ændrer I personlighed.
I bliver, hvad man kun kan kalde seje.
- Jeg er tit sej. - Nej, Minogue.
Se O'Leary. Hvad læner hun sig opad? Se, dét er sejt.
Okay. Minogue, prøv at tage jakken på.
- Sådan. - Okay, gør et eller andet.
- I hylstret! - Imponerende.
Tag så jakken af, og prøv igen.
Præcis som jeg mistænkte.
I gør alting bedre, når I er iført den jakke.
Bedst ud af tre?
Ja. Jeg tror, at jakken er besat af dens tidligere ejers ånd.
- Jeg kan vel stadig låne den. - Vi må finde ud af, hvem ejeren var.
Jeg tror, at ånden i den er ude efter noget.
Lad mig. Minogue har aldrig været for god til ikke at være en idiot.
- Hvad med O'Leary? Hun ... - Kommer du ikke på en fornærmelse?
Når jeg kan, sms'er jeg den.
Ved I hvad? Jeg tror ikke, jeg kan betro jer den her.
Wow, jeg burde ... Jeg burde i det mindste prøve den.
Den er for lille til dig. Den er skræddersyet til mig.
Det er højst upassende af nogen af os at bemærke, O'Leary.
- Sådan. - Den er lidt stram, chef.
Hvad snakker du om, tumpe?
Beklager. Jakken får mig til at føle mig som en slem dreng med selvtillid.
Der er noget i den. Anmoder om assistance.
- Tak. - Det er et gammelt videokort.
Det udløb i august 1987 og tilhørte Berygtede Roland?
Så ejeren var sej nok til at skrive sit øgenavn på et officielt ID-kort.
Giv mig det, fjols ...! Undskyld. Jeg ved ikke, hvorfor jeg kaldte dig det.
Det er jakken. Den føles bare så lækker.
Så blød mod kroppen, som om min krop er en pavlovaskulptur.
- Hej, venner. - Hvordan kom du ind, tumpe?
- Undskyld? - Jeg mener, Parker.
- Hvad efterforsker I? - Den her muligvis besatte jakke.
- Må jeg prøve den? - Glem det, Parker.
Du kan umuligt være samme størrelse som mig eller O'Leary.
Ved du hvad? Tjek det navn i databasen. Af sted!
I to må finde ud af, hvad ånden er ude på.
I må følge jakken.
I må arbejde som et hold.
I må ikke svigte hinanden. Kan jeg stole på jer?
- Ja, på mig kan du. - Nok ikke på hende.
Men først beholder jeg den lige på og tager nogle selfies.
- Vi tager den nu, chef. - Nej ...!
- Tag den af mig. -Ræk hænderne ud.
- Hvor skal vi hen? - Aner det ikke.
Jakken styrer rattet. Se, jeg kigger slet ikke. Se, uden at kigge.
- Det er farligt. - Ja, men se. Jeg kigger ikke.
Hvad laver den? Den sætter farten op uden min tilladelse.
Jeg tænder bare sirenen.
- God idé. Det er teamwork. - Maaka her.
Jeg har flere oplysninger om jakkens ejer.
- Værsgo. - "Berygtede" Roland Smiler.
Han havde sort bælte i karate, var weltervægt-dansebokser -
- havde gyldent skærf i praying mantis kung fu -
- og var den bedste danser i Greater Newtown.
Vi kører den vej, chef.
Rapporten fortsætter:
"Advarede ham om at holde op med at gøre alle misundelige."
- Hvad var dødsårsagen. - Den får I, når jeg ved mere.
Og budskabet er, at der ikke behøver at være vin i vinglas -
- for at unge mennesker kan more sig.
Ret imponerende, faktisk.
Måske kan du spille til julefesten.
Hjertens gerne, chef.
- Hvorfor laver du hjulspin? - Formentlig fordi det er sejt.
- K-k-k-k-køreevner. - Det er min tur til at få jakken!
Vi er blevet ført til Newtown, af en besat læderjakke, som I ser.
Vi vil finde ud af, hvad den vil.
Vi burde nok løbe, men min makker insisterer på at spankulere.
Jeg vil vist dirke låsen op med en hårnål.
Jeg besidder hverken evnen eller en hårnål. Hvad?
Central, der er et indbrud i gang.
- Er mistænkte identificeret? - Ja, det er os.
- Hvad laver du? - Aner det ikke.
Jeg har lige begået en kode 5120.
- Brandstiftelse. - Nej, indbrud.
- Og nu trænger jeg ind. - Det er stadig en af de slemme.
Det så sejt ud, O'Leary.
Det føltes også sejt.
Hvorfor har vi brudt ind i en genbrugsbutik?
Aner det ikke. Spørg jakken.
- Hvad skal vi i en genbrugsbutik? - Jeg mente det ikke bogstaveligt.
- O'Leary! - Hvad?
- Se! - Hvad?
Politiet.
Sejt.
- Hvad peger du på? - Aner det ikke.
- Ser du det samme som mig? - Ja.
Et par bukser ligesom 80'er-rapperen MC Hammers.
- Dem kan vi ikke røre. - Måske kender de jakken.
De var et outfit engang, og derfor førte jakken os hertil.
Blåt læder og guldsatin?
- Farverne clasher. - En god kontrast.
Det tunge læder og den lette satin fungerer ikke sammen.
- Eftersætter varsomt bukser. - Langsomt og varsomt.
Satinbukser! Vi ved, at du er her!
Kom frem med ... man kan ikke sige "hænderne oppe".
Bukser?
Bukser, bukser, bukser?
Godaften ...
- Bukser. - Bukser.
Betjent Minogue og min makker.
- Betjent O'Leary. - Fra New Zealand Politi.
Har du en god aften?
- Vi forsøger at opbygge tillid! - Det er jakken.
- Stop! - Tag jakken af.
Gør det selv. Jeg tager bukserne. Hold op med at slås. Bare slap af.
Hvordan anholder man bukserne uden at krænke deres privatliv?
Jakken er ustyrlig.
Jeg begynder at forstå, hvorfor jakken ikke kan lide dig.
Gå derind. Ind med dig. Kom så.
Fjern min hånd fra mit politiansigt!
Han overfalder en politibetjent!
Bukserne har selv sat sig på mig, O'Leary.
Ikke alle kan bære det look.
O'Leary?
Jeg forsøger at forlade butikken uden at betale.
Jeg bliver vist bortført af mine bukser.
- Mine bukser strækker ud. - Det gør jakken også. Hvorfor?
- De vil slås! - Jeg vil ikke slås.
- Heller ikke jeg. - Undskyld det tidligere.
Du må undskylde alle mine fornærmelser.
- Du fornærmede mig ikke. - Jeg havde masser i tankerne.
- Hvad laver I? - Vi kan ikke styre det.
Nej, netop. Jeg er kommet for at forsøge at kontakte ånden.
- Ånderne vil have os til at kæmpe. - Sådan mødte Roland sit endeligt.
I en danseduel mod sin ærkefjende, Edmond "Æggepisker" Egmont.
Spøgelser! Afslør jeres genfærdsvæsner!
Men helst på en måde, der ikke er uhyggelig, tak.
Jeg er Berygtede Roland! Den eneste ene. Jeg giver aldrig op.
- Jeg nakker dig, tumpe! - Jeg er Æggepiskeren.
- Og du er ægget. - Du ryger ned, klovn.
Berygtede Roland? Du er efterlyst for besættelse af disse to betjente.
Stop. Jeg ved, jeg ser godt ud sådan her, men jeg nyder det ikke.
Tak. Jeg beder jer pænt om det.
Du har været død i 40 år, hr. Berygtet.
Snøret! Taber!
- Ja, du er også død. - Hvad?
- Ha! Tumpe! - Hvordan?
I to omkom på tragisk vis i en danseduel.
I forsøgte at uddanse hinanden med mere og mere risikable moves -
- indtil I sprang op på taget af en forbikørende politibil -
- hvor I smadrede de blå blink og fik stød.
Trist. Jeg ved godt, jeg sagde, at jeg ville ønske, du var død -
- men at høre, at du er det, gør mig temmelig nedslået.
Jeg er ked af at høre, at du er død.
I behøver ikke at have det sådan her.
I har båret det her nag i over 40 år.
Modarbejder I hinanden, vil det aldrig høre op.
Du kan godt lide nogle af hans moves.
- Det kan jeg faktisk. - Jeg skulle til at sige det samme.
Der bliver ingen vinder her.
I må bryde cyklussen, måske med breakdance, hvad end I synes.
Det behøver ikke være så trist.
Det er bare en endeløs cyklus af frygt, helvede, forfærdelig ...
- Det er hårdt. - Ja.
Det er som et sort hul.
Man ved ikke, hvad der er for enden, og om man når derhen.
I burde ikke slås, men danse sammen.
I bliver populære på den anden side.
Men det sker kun, hvis I flytter om på den anden side permanent.
Og vil I ikke nok slippe mig fri?
Det her ... er meget udmattende.
- Hvad er det for et move? - Det har jeg set før.
Måske skal I ikke filme det.
Som I ser, har vi fået Æggepisker Egmont og Berygtede Roland -
- til at arbejde sammen.
Og det er jo et herligt udkomme.
Og er man et spøgelse, så hjemsøg ikke tøj.
Tøj har ret til at blive genbrugt, uden at tidligere ejere bærer nag.
Det demonstrerer, at det sejeste, der findes, er teamwork.
- Det lyder nu ikke så sejt. - Måske hvis vi siger det i kor.
- Teamwork. - Jeg var ikke klar.
Okay, er du klar? Så siger vi det i kor.
- Teamwork. - Team...
- Det er ikke teamwork. - Vi prøver igen.
Okay, er du klar?
Teamwork!
- Den var god. - Rigtig god.
Tekster: T.R. Møller Iyuno-SDI Group