'Musabisnes on julma ja pinnallinen rahakaivo.'
'Muovinen varkaiden maailma, jossa hyvät kuolevat kuin koirat.'
'Negatiivinenkin puoli on.'
Joskus 1979 kohtalo halusi potkaista minua persuksille.
Olet kuollut!
Mitä tässä tapahtuu, kysytte ehkä.
Kaikki alkoi hyvästä sijoituksesta Rapid Riveriin, joka tuotti hienosti.
Sitten pubikierros shotteineen menestyksen kunniaksi.
Sitten opiskelijapubiin jahtaamaan kännipanoa.
Silkkaa runoutta.
Olin vetänyt muutaman konjakkikolan tavatessani hänet.
Silloin hän tuntui sen blondin Abba-tytön kopiolta.
Kuten sanottu, olin juonut vähän.
Tuntia myöhemmin olimme heillä. Ja vaatteet ne lensivät!
Melkein. Muistan kysyneeni...
- Kuka tuo on? - Sulhaseni Malky.
Hän on lusimassa.
- Lusimassa? - Niin.
Oli aika häipyä.
Suuri yö koittaa, kultu.
Anteeksi, Davie. Luulin, että pahoinpitelystä saa pidemmän kakun.
Ja sisään astuu helvetin Charles Manson-kopio.
Läheltä piti, mutta ei se siihen jäänyt. Ehei.
Viikkoa myöhemmin olin Grouchon paikassa vähän tienaamassa.
- Oletko nyt täällä töissä? - Tilapäisesti.
Hienoa.
Kunnes opintoraha tulee.
Ja tuolloin kohtalo päätti tosiaan toimia.
Van Halen.
Van Halen? Oletko varma?
Sinä.
Mitä se pieni kiinalaispoika punaisessa kirjassa sanoikaan?
'Pitkä matka alkaa yhdestä askeleesta.'
Niin sen voi ilmaista.
Saatana!
Iltapäivää, pääministeri.
Tänä iltana on juhlat tiedossa.
Hyvin jännittävää.
Haggis on todella herkullista.
JOHN LENNON AMMUTTU
- Hieno nurmi. - Mutta paskoja pelejä.
Seura pääsi lehteen tänään. Äläs nyt.
Hyvin tehty.
Moni Lontoon pubi koetti rajoittaa skottifanien alkoholin saatavuutta
sulkemalla paikan.
Tuomari! Oikeasti!
Sano hänelle, hitto vie.
Sieltä matkani alkoi, ja ensiaskel oli luunmurtuma.
Olet kuollut mies.
PERUSTUU TOSITARINAAN...
- Pääsetkö kävelemään kentältä? - Jalassa ei ole tuntoa.
Se on varmaan puutunut.
Yritän lämmittää sitä, niin ehkä tunto palaa.
- Taidan olla shokissa. - Nyt kokeillaan.
Ralph sanoi, että pääset kirjapainoon, vaikka kipsi onkin.
- Aina jotain myönteistä. - Wullie... Häneltä murtui vain jalka.
Niin, mutta tosiasiat on kohdattava.
Hänen jalkapallouransa on ohi.
Pötyä.
Kuuden viikon päästä se on uuden veroinen.
- Kun olin sairaanhoitaja... - Äiti.
Ei, kuuntele.
Saimme oppia, että murtunut jalka vain vahvistuu parannuttuaan.
Tarvitset siihen vain pari ruuvia.
Pari ruuvia...
- Soitan Ralphille huomenna. - Suu kiinni, Wullie. Hän masentuu.
Hei, Davie. Olen Shona. Sairaanhoito-opiskelija.
Silloin tapasin hänet.
Käyn katsomassa säännöllisesti.
Oletpa sinä kaunis.
- Anteeksi mitä? - Florence Nightingale -efekti.
Kun potilas rakastuu sairaanhoitajaan.
Luen paljon kirjoja historiasta, sodista ja...
En minä sitä ollut sanomassa.
Ainoa, millä pääsen yli tästä uran tuhoavasta vammasta,
on tietoisuus siitä, että pääsen treffeille aidon kaunottaren kanssa.
Tietyn itsevarmuuden tason saavuttaa vain suurilla morfiiniannoksilla.
Ja kun tuntee itsensä itse Shakespeareksi...
Anteeksi, mitä yrität sanoa?
Sitä vain sopertaa jotain näyttäen Beano-sarjiksen Plugilta.
Haen leukalapun.
Helvetti.
Mitä kuuluu, Davie?
Scott.
Hieno takki.
Voikohan täällä myydä?
Mitä muuten myyt?
Pärjään omillani.
Samoin.
Jaaha, Davie.
- Saako olla lisää? - Anna hänen olla, Malky!
Ja vitut, Scott. Paskiainen pani tyttöäni.
Jos kuristat kaikki pukille päässeet, et muuta ehdikään.
- Puhut morsiamestani. - Malcolm, vanha kamu.
Häneen on osunut useammin kuin Powrien tikkatauluun.
- Hakkaan naamasi tohjoksi, Scott. - Saat kainalosauvan omaasi.
Hoitakaa se ulkona, pojat.
Ala painua...
Sori. Ei mitään.
Nähdään kun tavataan, Davie.
- Olen palveluksen velkaa. - Ei, sujut ollaan.
Pelastit henkeni. Anna nyt tarjota juotavaa.
Minulleko? Ei ole ikää. Tuplavotka appelsiinimehulla.
Miten menee? Sujuuko sauvojen kanssa?
En tanssi vähän aikaan, mutta kyllä se siitä.
Miten Ralphin kanssa meni?
Menin tapaamaan sitä Ralphia, ja hän näytti minulle paikkoja.
Ja jauhoi loputtomasti siitä, kuinka tärkeää valaanrasva on juutin teossa.
- Valaanrasva. - Valaanrasva?
Ralph on mukava ukko, ja se on hänestä varmasti kiinnostavaa.
Mutta yrittäkää itse kuunnella sitä kaksi tuntia.
Opin kyllä jotain uutta. Tiesittekö juutin tulevan Intiasta?
Hemmetin kiehtovaa. Minä siis kysyin häneltä.
Oletko käynyt Intiassa, Ralph?
Olen syönyt kanakormaa Perth roadin Taj Mahalissa.
Ja juutti...
Sitten hän jatkoi jauhamista juutista ja valaanrasvasta.
Siinä vaiheessa en enää kestänyt, joten kysyin:
Mikä työni tulee olemaan, Ralph?
- Näetkö tuon vivun? - Näen.
Vedät siitä, niin kone käynnistyy.
- Selvä. - Vedät taas, niin se sammuu.
Siinäkö se?
Tulee varmaan muutakin.
Usko pois, minä kysyin.
Joskus kone pitää kalibroida uudelleen.
Se ei ole mikään helppo homma.
- Pitää sitten opetella se. - Ei, otamme siihen yhden kaverin.
Sinä vain käynnistät sen ja kerrot, jos on ongelmia.
Siinä on työ koko elämäksi.
Ei sovi minulle, äiti.
- Onhan sinulla jalkapallo. - Se on ohi.
En ole mikään George Best. Hall of Fame ei jää kaipaamaan.
Lakkaa säälimästä itseäsi. Isä tekee sitä tarpeeksi.
- Palaat pian kuvioihin, Davie. - Kiitos.
Minulla on yksi idea.
- Mikä? - Näin yhden dokumentin.
John PilgerinYear Zero.
Se kertoi kamputsealaisesta tyypistä nimeltä Pol Pot.
Hän murhasi miljoonia omiaan työleireillä. Täysi psykopaatti.
Miten se sinuun liittyy, Davie?
Kirjoitin hänelle kirjeen.
- Pol Potille? - Ei, John Pilgerille.
Tarjosin apuani. Vapaaehtoistyötä.
Kamputseassa? Saat auringonpistoksen vähästäkin.
On siinä meillä.
Siihen asti on yksi konkreettisempi juttu.
Nämä ja kymppi Lucky Breakille puoli kolmen lähtöön.
Siihen aikaan olin aika ihastunut hevosiin.
- Vielä kymppi, siis. - Piikkiin? Tiedät, mitä tapahtui.
Juu, mutta älä viitsi. Tämä on vedonlyöntitoimisto.
- Maksan aina velkani. - Ennen kuin rampauduit.
Tässä Kenny, tuleva perintämieheni.
Ehkä alempi korko, mutta aivan täysi sekopää.
Seuralta on vielä tulossa, ja pian olen toipunut...
Älä vittu valehtele. Ei töitä, ei luottoa. Sillä selvä.
Kymppi Lucky Breakille.
- Moi, Wullie. - Moi, Ally.
Jos äitisi äkkäisi tämän, hän kuolisi.
- Ei ole antanut anteeksi pokerinpeluutani. - Miksi sitten pelasit?
Sinulla on ollut rankkaa. Mutta anna olla viimeinen kerta.
- Jos pelaat vielä, minä kerron. - Sittenhän hän kuolee.
- Lupaa, ettet enää pelaa. - Minä lupaan.
Lupaat mitä?
Ettet saa minua kiinni. En minä ihan hölmö ole, isä.
Et, mutta et ajattele liikoja.
Älä törsää kaikkea naikkosiin, hullu.
Älä törsää tyttösiin, isä.
- Se oli sininen. - Mitä?
Oletko värisokea?
Olen.
Oletko?
Mitä sinä puuhaat?
Suljen huokoset.
Selvä.
- Hyvä, Scott. Hienoa. - Kiitos.
Ja siinä hän oli.
- Jäätkö siihen tuijottamaan? - Mitä?
Pojat kyyläävät häntä joka viikonloppu, mutta kukaan ei uskalla puheille.
- En tiedä, mitä sanoa. - Tiedätkö hänestä jotain?
- Opiskelee hoitajaksi. - Puhu sitten siitä.
Voisitko tuijotella muualla? Pitää päästä kuselle.
- Sori. - Kiitos.
Ja tässä mennään.
Shona. Halusin vain kiittää, että autoit minut taas jalkeille.
Haluaisin myös sanoa, että olet hyvin, hyvin...
Kaunis? Tiedän. Sanoit sen 20 kertaa houreissasi.
Vannoit, ettei se johdu Florence Nightingale -efektistä.
Perustuen saamaasi tietoon Commando-sarjakuvasta.
- Ja Van Halenit ovat idiootteja. - Olin aika pihalla.
Florence Nightingale -efekti on se, että hoitaja rakastuu potilaaseen.
Mutta siitä ei näy minkäänlaisia merkkejä nyt.
Halusin antaa teille vapaaliput diskoon, jota olen järjestämässä, mutta...
Anteeksi häiriö.
Hyvä on.
Selvä.
Mitä?
Saat viedä minut diskoosi.
Hän katsoi bluffini.
Röyhkeää.
Ajatellen ensitapaamistamme en oikein voinut muutakaan.
Kiva.
Lähdin siis Mennien baariin ja yritin suostutella Scottin mukaan.
- Sinä perustat diskon? - Aivan.
- Kuka Shona on? - Yksi tyttö. Näkisitpä.
Etkö voi vain kutsua ulos? Disko menee aika pitkälle.
En minä voi.
- Autatko vai et? - En tiedä, Davie.
- Opintolainani ei riitä, Scott. - Ei, jos juot konjakkia ja kolaa.
- Vai mitä? - Aiotko sinä myydä kamaa koko elämän?
Voisimme tienata hyvät rahat.
Oikeasti tiesin saavani Scottin mukaan.
Kyllähän lisäraha kelpaisi.
Poika tykkää rahasta. Piti vain myydä unelma.
Kuka sitten on tiskijukka?
Yliopistolla yhdellä kaverilla on paljon levyjä. Ehkä hän.
- Kuka? - Nimi taitaa olla John.
Mutta pääoman saaminen ja Johnin suostuttelu ei olisi helppoa.
Mutta silloin Scott-poika räväytti jälleen loistavan idean.
Sain idean.
Vaikka täytyy myöntää, että juliste oli ihan paska.
Panitteko siihen nimeni kysymättä lupaa?
- Pitää osoittaa kunnianhimoa. - Haluatte vain kokeilla onneanne.
Pitää uskaltaa, jotta saa parhaat mukaan, John.
- Yhdessä voimme päästä pitkälle. - Minulla menee jo hyvin.
- Eihän tässä ole edes keikkapaikkaa. - Meillä on ideoita.
- Kuten? Taklatkaa se! - Miten joukkueella menee?
Etkö vastaa kysymykseeni?
Tovin kannustuksen jälkeen John lähti mukaan.
Mutta vielä oli yksi ongelma. Olimme ihan PA.
Silloin John sanoi:
Kirkkoherra on minulle paljon pystyssä.
John!
Kun John sanoi 'kirkkoherra', luulimme sitä gangsterinimeksi.
Onpa hauska nähdä.
Mutta ihan tavallinen kirkkoherra hän oli.
Isä Vettriano. Aina hauska saada uutta verta kirkkoon.
No, hyvät herrat. Joko olette löytäneet uskonne?
Hän oli vähän omituinen. Hän taisi yrittää käännyttää meidät.
- Minä olen vieläkin protestantti. - Protestantti.
Täytyy sanoa, että minusta katolinen on parempi.
Jos tuntuu, että kaipaatte hengellistä johdatusta...
Haluan ehdottaa...
Aloin epäillä todella, kun hän yritti tunkea meille jotain saarnaa.
...suurta miestä itseänsä.
Jumalaa?
Tietenkin Scott oli mennä halpaan.
Hänen pyhyytensä puhuu Bellhouston Parkissa jokusen viikon päästä.
- Bellhoustonissa? Siellä on tilaa. - Hänellä on maailman isoin faniklubi.
No, hyvät liikekumppanit.
Tulitte hakemaan palkkionne viime viikon riehasta.
Kymmenvuotiaat olivat autuaita.
- Se oli menoa. - Hiljaa.
Siksi... minulla on ehdotus.
- Mahdollinen sopimus. - Hittolainen.
Jos voisitte ajatella vaihtoehtoista palkkion muotoa.
Hyväksyisittekö
maksuksi tämän kauniin taulun, jonka veljenpoikani Jack on maalannut?
- Onko hän kuuluisa? - Mitä onkaan maine?
- Jos saa ylistystä osakseen... - Voiko sen myydä kalliilla?
- Pelkäänpä että ei. Mutta ajan myötä... - Olen pahoillani, isä Vettriano.
- Käteiselle olisi käyttöä. - Tietenkin.
- Sanoimmeko 20? - 25.
Ja niin diskosta tuli totta.
Tuohon.
- Jonossa on kolme siistiä mimmiä. - Päästä heti sisään.
Hei. Pystymme parempaan.
Shonalla on hienommat tissit kuin Milon Venuksella.
- Sillä yliopiston tytölläkö? - Milon Venus?
Hei! Anna se takaisin!
Minne hän menee?
Tule nyt.
Noin.
Siinä volyymi, levy tuohon. Älä anna hyppiä.
Tanssitko, DJ Davie?
- Pyydätkö lupaa? - Pyydän.
- Pojat. - Mitä siinä on, Scott?
Tämä on seuraava taso, John.
- Upea! - Mistä helvetistä sen sait?
Mitä sanotte?
Että menen tanssimaan.
- Minusta olit aika söpö. - Söpö? Mieluummin rokkimies.
Se oli kohteliaisuus. En lähde kaikkien potilaiden kanssa ulos.
- Näitä iltoja tulee lisää. - Joku bändi olisi kiva.
- Kuten? - John Peel soittaa paljon Simple Mindsia.
Kutsutaan Simple Minds. Saisivat kyllä muuttaa nimeään.
Tulen kyllä keikalle, jos he tulevat. Mutta treffeille ei ole aikaa.
Ja sinä kävelet tosi hitaasti. Pitää päästä kotiin.
- Koulu alkaa varhain, tiedäthän sinä. - Toki, ei siinä mitään.
Kiitos hauskasta illasta.
Heippa.
Terve. Minä olen Anne. Vaimo.
- John ei kertonut olevansa naimisissa. - Pelkää niin DJ-imagonsa puolesta.
Minä olen Davie. Tässä liikekumppanini.
Onnistuitte kuulemma hyvin opiskelijadiskomaailmassa.
- Lähinnä Johnin ansiosta. - Hän ei muusta puhukaan.
Puhunpas. Olin sitä paitsi iso nimi entuudestaan.
- Haluatteko teetä ja vohveleita? - Kelpaa.
- Minulle myös. - Tiedät, missä vedenkeitin on.
Laitat päälle, sitten kaadat kiehuvaa vettä kuppiin.
Älä unohda laittaa teepussia.
Pyydä heitä istumaan.
Istukaa, pojat.
Älkää pöllikö vohveliani!
- Montako lippua sait myytyä? - Loppuunmyyty.
- Mitä minä sanoin? - Pitäisi ottaa uusiksi.
- Ei käy. - Mitä?
- Pitää tehdä jotain isompaa. - Seuraava taso.
Pitää ratsastaa hyvällä maineella.
- Kunnon bändi, lisää väkeä, lisää rahaa. - Nätimpiä tyttöjä.
- Ja sinulle vähemmän töitä. - Minä pidin siitä huomiosta.
- Mitä sanoit, John? - Että he saavat huomioni.
- Hittolainen. - Siis mitä, John?
- Mikä bändi oli mielessä? - Simple Minds.
- En ole kuullutkaan. - John Peel soittaa heitä paljon.
- Suosittu nuorison keskuudessa. - Sitten sinua ei lasketa, John.
Pitäisit heistä, mutta pitää maksaa ennakkoon.
- Paljonko saamme irti? - 50, kun seura on saanut omansa.
50? Se ei riitä pitkälle.
Saatko sen tuplattua?
Jos edes vilkaiset Floridan-loman säästöihin, otan eron. Onko selvä, kulta?
Onko yhteyksiä matkailualalle?
- Onko kaikilla liput paavin luo? - Joo.
- Ja matkaliput? - Joo.
Hienoa. Muodostetaan jono, niin bussi tulee hetken kuluttua.
Tule. Se on myöhässä. Voiko heihin luottaa?
Tämä on paavin spesiaali. Uusi bisnes kuten meilläkin.
Ainoat, joille kelpasi 50 puntaa?
Anna olla. Kunhan on neljä pyörää ja ikkunat, niin ei hätää.
Hienoa.
Oletko tosissasi?
En. Sanoin jo, ettei tämä ole Rocket Travelsin toimisto.
Ihan sama, vaikka missasitte puolet paavin puheesta. Ei kuulu minulle.
Haloo? Rocket Travel, kyllä. Neljä lippua Barry Manilow'n keikalle?
Isä! Käskin vastata kunnolla.
Kyllä. Saako olla normaali-vai luksuspaketti?
Kyllä.
Laittakaa sekki Rocket Travelille. Whitfield Court 5 D.
Aivan. Kiitoksia.
Poika. Jos vastailen puhelimeen, haluan jotain vastineeksi.
- Mitä olit ajatellut? - Neljä tölkkiä olutta illaksi.
- Toppa Golden Virginia -tupakkaa. - Kaksi tölkkiä, puoli toppaa.
Hyvää tavaraa.
Joo. Rento olo.
Ei hullumpaa, Scotty.
Antaa virran viedä, pojat.
- Pitää keksiä nimi. - Mille?
- Firmalle. - Olen jo miettinyt sitä.
Miten olisi 'JSD Promotions'?
Eikä helvetissä.
Ihan hyvin ajateltu. Omaperäistä.
Mutta sen pitää olla SJD.
- Mitä helvettiä? - Kuka hoiti kaikki julisteet?
- Ja vilkkuvalon. Sikahieno. - Kukaan ei pyytänyt sitä.
Hei. Ei mitään etukirjaimia, tosi tylsää.
Twa Bridges.
- Twa Bridges? - Niin.
Isä tapasi sanoa niin.
'Nyt Dundeessa on kaksi siltaa, poika. Kuten Edinburghissa.'
Selvä. Se on sitten 'Twa Bridges Promotions'.
Niin.
- Maistuisiko juustohampurilainen? - Joo.
Mitä naurat? Sikanälkä.
Teillä on mässyt.
- Mitä? - Pöljät.
Amatöörit.
Mitä kuuluu, Kenny?
Tarvitsemme keikkapaikan.
- Ja kaikenlaista kamaa. - Suksikaa kuuseen.
Rahaa löytyy.
- Eikö osakunta ole teille sopivampi? - Saimme porttarin.
Joku oli pöllinyt diskomme poliisivilkun.
Jaden äiti oli tosi pettynyt Rocket Travelsin Barry Manilow -luksuspakettiin.
Joten...
Häipykää.
Skarppaa. Pidimme sinua vakavasti otettavana liikemiehenä.
Pidän uudesta tytöstäsi, Davie. Sähäkkä.
- Onko tuo tosiaan okei täällä? - Pitäisi heittää itseni ulos.
Minähän omistan paikan.
Jos haluatte hyvän paikan, kysykää Des Fergieltä.
- Hänkö, jolla on ruumiita ammeessa... - Jep.
Odottakaa tässä.
Pieni on kirjanpitäjä, ja huipelo on ilmeisesti musatoimittaja.
- Niinpä. Joko juuttia tai hilloa. - Hauskaa.
Onko?
Tämä ei ole Fergie.
Oikein kiva
taulu.
Hän on Pike, veljenpoika.
Älkää antako tuon hymyn hämätä. Hän puree.
Istukaa nyt, saatana.
No... Eikö hra Fergie ole paikalla?
Näyttääkö olevan?
On lauantai. Hra Fergie golfaa lauantaisin.
Selvä.
Ottakoot Teazersin. 200 per ilta.
Dundeen ongelma tähän aikaan oli, että nämä tyypit omistivat kaikki paikat.
Alkakaa lampsia.
Niin kaikki sopimukset olivat vääjäämättä heille edullisia.
- Otamme puolet lipputuloista. - Eikä helvetissä...
Se ei ollut pyyntö.
Näin asia on.
Ei jossittelua, eikä muttia.
Heipä hei.
Kate Bush vai Debbie Harry?
- Musiikin perusteella? - Niin, musiikin.
Molemmat kelpaavat.
Davie!
Elton John vai Bee Gees?
Ei kumpikaan.
- Pitää valita yksi. - Kysy jotain muuta.
The Undertones vai Buzzcocks?
Buzzcocks. Minun vuoroni.
Dundee vai United?
Mikä United?
- Dundee United. - Sanoit 'Dundee vai United'?
Täällä on kaksi seuraa. Dundee ja Dundee United.
- Kentät ovat saman kadun varrella. - Tarvitaanko Dundeessa kaksi seuraa?
Niin on aina vastustaja.
En tykännyt sinusta kovin paljon ensitreffeillä.
Tykkäsitpä. Diskossa.
- Haluatko tietää, mitä sinusta ajattelin? - No?
Että vedä kieli sisään ennen kuin joku astuu sen päälle.
Mutta nyt tykkään enemmän.
Paras onkin.
Oletteko saaneet jo Simple Mindsin?
Siis paljonko sanoit?
Sanotaan 15 puntaa ja sikspäkki.
Sopiiko?
Tarjoan myös kalaperunat.
Hienoa. Hyvä, moi.
Hei, tässä Twa Bridges Promotionsin Dave. Haluamme varata Starjetsin.
The Vapours.
The Skids.
Hienoa, kiitos.
Onko XTC varattavissa?
- Mahtavaa, Scott! - Sairaan hienoa.
Entä Very Important Men?
Oli varaa vain toiseen.
Älä sano, että laitoit koko budjettimme julisteeseen.
Ei se minun vikani ole.
DC Thompsonin kaveri ei ollut halpa, ja Ralphin painokone piti huoltaa.
- Montako lippua on myyty? - Hienon julisteen ansiosta...
Ei yhtään Grouchosssa, Q & I videossa tai Rick Pilessa.
- Eikä pahimpana kaikista täällä. - Siis nolla.
Olemme auki, ja silti pitää maksaa 200 puntaa vuokraa.
Minä keksin.
'Keikka peruttu, järjestäjä kuoli.'
Uusi juliste.
Aika koruton. Olen lukenut kuolinilmoituksia. Enemmän tunnetta.
'Valittaen
ja pahoitellen
pidetyn liikemiehen John Gibsonin, 24, kuolemaa
perumme illan esityksen kunnioituksesta.
Liput maksaa takaisin Rocket Travel.
Osanottomme vaimolleen Annelle.'
- Saatanan hieno, John. - Sinä et keksinyt parempaa.
- John Gibson? - Täällä.
Olet aika pirteä kuolleeksi. Vainaja, joka on 200 pystyssä.
- Ei se niin mene. - Tässä.
Hyvä.
- Kiitos. - Ei kestä.
Saatana. Hyvä, Scott!
Ei huolta. Olemmehan kaikki osakkaita.
- Voititko hevosilla? - En.
Tuonti- ja vientiala kukoistaa.
Mitä?
Myyn hemmetisti hasista opiskelijoille.
Minä olen opiskelija.
Haluamme varata '2 tone -paketin'. The Specials ja Madness.
Hienoa. Kiitos.
Wreckless Eric?
Loistavaa. Kiitoksia.
- Riittääkö VIM? - Very Important Men on liian pitkä.
- Kolme kirjainta on parempi. - Etukirjaimet ovat kamalia.
Ei, onhan ELO, OMD ja XTC.
- AC/DC. - Älkää nyt.
- Kai tiedät, että Vim on pesuaine? - Yksinkertaisuuden ylistys.
- Warholmaista. - Vartti mainetta, korkeintaan.
Paljonko meillä on?
50.
Käykö 50?
Voiko Ultravoxin varata? Hyvä.
- Ennen kuin lopetetaan, Davie... - Niin, George? Kolikot loppuvat.
Uusi bändi tulossa Dublinista. Siitä tulee kova nimi.
- Mikä nimi? - U2.
En ole kuullutkaan. Jätetään väliin, George.
Kiva.
Ajattelin, että tienataan ekstraa myymällä keikkavideoita nuorille.
- Mistä sen sait? - Lainasin kameran Forbesin kaverilta.
Ostin sata tyhjää nauhaa Wooliesin hepulta.
- Paljollako? - Vapaalipuilla.
Ja puolet osuudestani molemmille.
- He luulevat saavansa puolet kaikesta. - Niinpä.
- Mutta saavat neljänneksen. - Mutta ollaan hiljaa siitä.
Kyllä se siitä.
Loistavaa.
Kiitos. Ilo tehdä bisnestä kanssanne. Kuulemiin.
- Mitä sanoit? Kiharat on muotia. - Ei ole.
- John, katso minua. - Minä katson.
Olen komea.
- Syötävä, jos saan itse sanoa. - Sinähän sanot.
Lihakset vahvistuvat ajallaan. Älä juokse ennen kuin osaat kävellä.
- Pidän häntä silmällä. - Kiitos.
- Miltä tuntuu? - Olen uusi ihminen.
Davie!
Minulla on korkkarit!
- Kuulit lääkärin sanat. - Ja paskat.
- Minä kaadun! - Mitä oikein puuhaat, sekopää?
- Halusin vain kiittää sinua. - Mistä?
- Avustasi. - Se kuuluu työhön.
Olet inspiroinut minua tässä keikkatyössä.
- Imartelevaa. - Siksi...
Ostin sinulle tämän.
- Olet tosi kultainen, Davie. - Tiedän.
- Minne menet? - Nyt juhlitaan.
Kiva.
Sehän on kamalaa.
- Tyttöparka. - Lopeta.
Lopeta.
Pahoittelen vielä, ettei tänään ole tarjolla hanhenmaksa-viiriäiskeittoa.
Ei se mitään, söin sitä eilen kotona.
Hyvää ruokahalua.
- Tykkäät siemenistä, Davie. - Sitruunasta.
Se on hyvää.
Miksi teet tämän kaiken?
Koska pidän sinusta.
Ei, tarkoitin musajuttuja.
Siinä tienaa vähän.
Se on kivaa.
Mutta mitä se merkitsee? Mitä haluat saada siitä?
En ole tullut miettineeksi.
Äiti on aina halunnut talon Ferrystä.
Se olisi kiva järjestää.
Ja antaa isälle ylpeyden aihetta.
Tukea perhettä.
Ehkä perustaa oman.
- Onko kaikki hyvin? - Ehdottomasti.
- Saammeko vielä pullon Chablissia? - Hän tarkoitti 'Chablis'.
Toki.
- Cha-mitä? - Chablis. Se on ranskaa.
Ranskaa.
John! Wooliesin kaveri tuli. Hän haluaa puolet eilisen tuotoista.
Mitä?
- Saatte Bloomersin 400:Llä. - Käteisenä, heti.
Ei onnistu.
Juuri, kun homma alkoi sujua, Fergie otti ohjat.
Myimme loppuun kaiken, saimme parempia ja isompia bändejä,
ja pian ihmiset alkaisivat huomata meidät.
Davie McLean!
Muistatteko tämän hepun?
- Kai sinulla on jotain? - Kaikki sujuu hyvin.
Kun pääsee syville vesille, hait ilmestyvät paikalle.
McConnelin mukaan Thin Lizzyn liput menevät kuumille kiville.
Minä en välitä, mutta vaimo tykkää.
Tämä on Fergie, pääjehu Dundeen McMaffiassa.
Hänen tietonsa musa-alalta mahtuvat postimerkille.
Hänellä on hyvä maku, liput ovat pian loppu.
Hienoa. Otamme myös ennakon, nyt kun olemme täällä.
- Tarkistan Bernieltä. - Ehdotus oli hänen.
Mutta hän omistaa paikat, hän määrää. Mutta hänestä myöhemmin.
Hei.
Tavataan uusi kontakti, puhutaan vähän paskaa.
Sovitaan asiat.
- Saatte Lontoon kontaktini tiedot. - Hienoa.
Ja sitten lähdetään toistaiseksi suurin keikka taskussa.
Kunnes...
- Onko illalla keikka? - Liput ovat pian loppu.
- Siitä ei tule mitään. - Mitä?
- Alue on liian tiheään asuttu. - Onhan se ennenkin käynyt.
- Mutta ei enää. - Ette voi tehdä niin.
Tehty jo. Valtuuston päätös.
Mikä ikävä sattuma? Ei suorastaan.
- Helvetin byrokraatti. - Varmasti Fergien leivissä.
- Miksi niin uskot? - Nyt tarvitaan uusi paikka.
Olemme epätoivoisia, siksi maksamme enemmän.
- Tehdään jotain turvallisempaa. - Kuten?
- Mihin aikaan Anne menee töihin? - 08.30.
- Koska tulee kotiin? - 16.30.
- Talonne on siis tyhjä... - Joka päivä 9 tuntia.
- Se on kiva talo. - Jaa?
- Parivuode? - Niin, Slumberland.
- Mukava? - Oikein.
- Avataan sinne bordelli. - Kai lasket leikkiä?
Rauhoitu, en aikonut ehdottaa Annea.
Mutta Shona on tosi nätti.
Jos haluaa istua Fergien pöydässä...
Varasuunnitelma kehiin.
...keikkuvassakin, pitää mennä hänen säännöillään.
Mitä siinä tekee?
Valitukset eivät auta.
Paras neuvoni on maata hiljaa ja purra tyynyä.
Elleivät asiakkaat maksa, teidän on mukiloitava heidät.
Kyllästyttää katkoa luita opiskelijoilta, jotka eivät maksa lainojaan.
- En käy enää edes salilla. - Minulla on talo.
- Mitä? - Kuulitte kyllä.
- Kiva, että tulit. Olet nätti. - Tämä on viimeinen keikka, Davie.
- Miksi? - Tajusin, kuka se tyyppi on.
En tiennyt ulkonäöltä, mutta nimen tiedän. Des Fergie.
- Tiedän, mitä teen. - Niin varmaan potilaanikin tiesivät.
Kipsatessa ja puolitajuisssaan he kuiskailivat.
Seuraavana päivänä he vaikenivat, mutta nimi oli aina sama.
Tuo mieleen kaiken paskan kotona. Isän.
Jos olet osa sitä, ja olet vaarassa, emme voi olla ystäviä.
Löysin oman juttuni, ja haluat, että lopetan sen. Minä menestyn vielä.
Varmasti. Miksi luulin sinun kuuntelevan?
Shona!
Davie. Nyt olen viimein jättänyt sen huoran. Mitä oikein ajattelin?
- Teit minulle palveluksen. - Kiva kuulla.
Olet järkännyt hyviä bändejäkin.
Kiitos, Malky. Hetkinen vain. Shona!
Saatana.
Iltapäivää. Hra Burtonin toimisto, puhelimessa Annabelle.
Tässä David McLean Twa Bridges Promotionsista.
Kuka?
- Dundeen isoin keikkajärjestäjä. - Dundeen?
- Dundee on Itä-Skotlannissa. - Mitä asia koskee?
Halumme bookata Pink Floydin, Stonesin ja Fleetwood Macin.
Selvä. Saatte puhua herra Burtonille.
- Missä sinä olet ollut? - Siellä täällä.
Klubi meni. Oletko edes nukkunut?
Burton.
Päivää, tässä David McLean Twa Bridges Promotionsista.
- En ole kuullut. - Olemme Dundeen isoin keikkajärjestäjä.
Haluaisimme yhden bändeistänne. Täytämme minkä vain paikan sadan mailin säteellä.
En ole kuullut teistä, mutta isot nimemme maksavat tuhat puntaa maililta.
Menopaluu.
- Saanko palata asiaan? - Ei, odotan puhelua.
- Odotatteko hetkisen? - Mieluiten en.
- Hae karttakirja ja viivoitin. - Selvä.
Kaks voisämpylää ja paljon suolaa.
Annabelle!
- Missä hitossa on Dundee? - Skotlannissa.
Hakisitko karttakirjan.
- Kävipä äkkiä. - Hain sen yhdestä autosta.
Ja viivoitin?
Tuhat puntaa maililta, siis?
- Kuinka pitkiä makkarat ovat? - 15 cm.
- Yksi. - Panenko ranskalaiset?
Kuinka pitkiä ne ovat?
Pelkkä makkara.
Lasketaanko se reitistä vai linnuntietä?
- Kumpi vain on pidempi. - Selvä.
500 puntaa...
- Voin kiinnittää talon. - Minkä arvoinen se on?
- Kolme tonnia. - Sillä he pääsevät Swiss Cottageen.
Hän haluaa miljoonan. Älä syö!
Haluamme kollegoiden kanssa mieluummin jonkin nousussa olevan bändin.
Se voisi olla vaikka Iron Maiden.
Se olisi meille juuri sopiva.
- Olet sinä sitkeä kaveri. - Kunnianhimoinen.
Se tekee 1500 suuntaansa, jos he nyt haluavat Dundeehen.
- Jos pyöristetään neljään tonniin? - Kohtuuhinta siitä bändistä.
Puolet ennakkoon, loput keikkapäivänä.
Loistavaa, hra Burton. Kiitoksia...
- Iron Maiden, jumalauta! - Mikä?
- 4000, joista 2000 heti. - Siis mitä?
- Polkuhinta! - Niinkö?
Entä 15 puntaa ja sikspäkki Simple Mindsista?
Se oli viime viikolla. Nyt on nyt.
Kiinnityksellä ja eilisen rahoilla puuttuu silti 500.
Älä huoli, minä järjestän.
Siivotkaa eilisen jäljet ja syökää se vitun makkara.
Käskikö hän siivoamaan?
Näkisit niiden ranskisten koon.
Kiva, että palasit, Davie.
Meille tulee vielä pitkäaikainen yhteistyö.
Kokeilimme Lloydsia, TSB: Tä, RBS:Ää. Kaikki kieltäytyivät.
Pike, takapenkki.
Onko McConnel paikalla?
Bernie!
- Jokin vialla, hra Fergie? - Ei vielä.
Des. Kuinka voin auttaa?
- Haluamme ne 4000 Thin Lizzyn keikasta. - Siis tonni puuttuu. Pike sai loput.
En ole saanut kuittia siitä.
Onko teillä kuitti, hra Pike?
En tiedä, mistä puhutte.
- Mutta... - Hän huijaa teitä, hra McConnel.
- Hetkinen, tässä on nyt... - Rahat tänne!
Hänkin oli siellä. Kerro, Davie!
Onko se totta, Davie?
Siinä, koska pidit naaman ummessa.
- Kyyti? - Joo.
Ota taksi, nyt siihen on varaa.
Kenny hakee loput rahat ensi viikolla.
Mitä olisitte itse tehneet? Fergie tiesi, mitä teki.
Rahat eivät riittäneet keikkaan, joten tein vain voitavani.
Saatana!
Tuliko takkiin, poika?
Kaksi kymppiä vain, Davie. Olet hävinnyt enemmänkin.
Haistakaa paska.
Yksi, kaksi...
...99, 100.
Tuohon tuskin pystyt, poju.
- En varmaan, isä. - Oliko hyvä ilta?
- Loppuunmyyty. - Kiva kuulla.
Olen ylpeä.
Kiitos, isä.
Hän on täällä.
Kaikki hyvin?
Hienosti.
- Mahtavaa. - Missä hitossa olet ollut?
- Mitä kuuluu, John? - Minulleko?
Pelkkää hyvää.
Lähdettyäsi rahojen kanssa!
Rauhoitu, John. Hänellä on selvästi rankkaa.
Hänelläkö rankkaa?
Minä käytin lomarahat, jotta en saisi turpaan niiltä hulluilta.
Enkä pystynyt maksamaan kaikkea, joten ne perkeleet palasivat.
Jos vaimo kurkkaa vaasiin, hän jättää minut.
Mieti siis, Scott. Kenellä tässä on rankkaa?
Sinulla on rahat. Vai mitä, Davie?
Oletko pelannut?
Aikaa piisaa, Davie. Senkin helvetin hölmö.
- Kaikki mustalle. - Selvä.
Punainen 19.
- Siinäkö se oli? - Niin.
Sen olisin voinut hoitaa paremmin.
- Me kuolemme, Davie! - Anna olla. Ei ole sen arvoista.
- Lyökää vain, ansaitsen sen. - Ihan sama, et kuitenkaan opi.
Kyllä oppii.
Nyt tulee iso pipi, poika.
Pike, kaveri. Minä hoidan kyllä rahat. Voin tehdä töitä sinulle.
Sitten teet töitä aika helvetin kauan. Kaveri.
Nousepa nyt, voi tämän helpostikin hoitaa.
Hei, pojat. Miten menee?
Mitä nyt, Davie? Oletko tapellut?
Voitteko te vahvat herrat auttaa?
- Meidän pitäisi jututtaa Daviea. - Viettekö hänet sairaalaan?
Saa nähdä. John, voidaanko jutella nyt?
Pidättehän hänestä huolta?
Pidetään vaikka hauskaa myöhemmin, jos Davie jaksaa.
Ei hullumpi, Davie.
- Soita poliisille, Scott. - Ei se auta.
Eivät ehdi kuitenkaan paikalle. Jos emme kuole, he suuttuvat entisestään.
- Juotavaa? - Ei nyt, rva Fergie.
- Chrissy. - Turhaa vaivaa, rva... Chrissy.
Onpa hieno talo.
Pidän hänestä.
- Pojat? - Ei työajalla.
Kuten haluatte.
Kuinka iso velka on?
200 aiemmista, 500 Thin Lizzystä ja kolmen päivän korko.
Minulla on myös lasku Bloomersin korjauksista.
- Se ei ollut meidän vikamme. - Paljonko?
2000.
Enemmän kuin paikan hinta!
Ja rumpusetti.
Ja kitara.
Ylöspäin pyöristettynä te munapäät olette velkaa...
Kolme tonnia.
Kolme tonnia?
- Työpöydälleni viikon lopussa. - Ja paskat, Fergie! Sinä huijasit...
Annoin sinulle monta tilaisuutta.
Mutta kävit liian kunnianhimoiseksi.
Voitte yhtä hyvin tappaa meidät nyt.
Ei. Ei, ei.
Kuolette, kun minä määrään.
Ellette pysty maksamaan, saatte tehdä kuljetushommia.
Tai ainakin toinen teistä.
Hra Pike saa päättää, kumpi teistä jää henkiin jonkunlaisessa kunnossa.
Vaikea valinta.
Kummallekin yhtä paljon käyttöä kuin tuhkakupille prätkässä.
Kuulkaa. Hankin rahat kahdessa viikossa.
Voin kiinnittää taloni.
Sanotaan kaksi viikkoa.
Mutta ongelma on...
Minun täytyy ajatella mainettani. Maine on ihana asia.
Se säästää yleensä paljon aikaa.
Mutta maineeni nuorison parissa...
Sitä pitää hieman...
Teroittaa.
Tämä mielessäni
jätän teidät herrojen Pike ja Ferguson osaaviin käsiin.
- Tulevatkohan he takaisin? - Vahvoja poikia.
Kunhan palaavat parin viikon sisään.
Tämä ei auta yhtään! Pitää päästä kotiin, saatana!
Pää kiinni, tämä ei ole hauskaa.
- Mistä tiesit, että olemme täällä? - Fergie tekee tätä jatkuvasti.
Saatana.
- Mitä nyt tehdään? - Kiinnitän talon.
Tiukka paikka.
Ystävä pelasti henkesi, mutta et näytä iloiselta, Davie.
Olen ajatellut asiaa.
- Etkö aio kiittää? - Mistä?
Varmistin, ettei sinulle tapahdu mitään vakavaa.
- Pukeutumalla kuin huora? - Olet tosi nätti.
Kuin huora?
Katso itseäsi, Davie. Sanot minua huoraksi.
Onko ihan pakko puhua tästä nyt?
- Sanoin, että pukeudut kuin huora. - Auttaakseni sinua.
Sinä olet peliriippuvainen ja suuruudenhullu.
Hyvin runollista. McGonagallin perintö elää.
Olisivatko he hakanneet teidät, ellen olisi pukeutunut näin?
Aivan.
Saatana.
Helvetti!
Maistuisiko jäätelö?
Vattuhillolla? Hei, leuka pystyyn nyt.
Maiden ihastuu akustiikkaan.
Se on ainoa vaihtoehto, John.
Ainoa vaihtoehto on unohtaa promoottorin hommat,
kun vielä olemme elossa.
Kuuntele nyt ensin.
Otetaan sinun kiinnityksesi ja laitetaan se Iron Maideniin täällä.
Myydään sali täyteen, maksetaan hullulle ja jengille
ja tienataan kunnon rahat.
Ja eletään onnellisina elämän loppuun asti.
Minä mokasin.
Ja olen pahoillani.
Ei se mitään, mutta nyt ei voi enää ottaa riskejä.
Minun kumppanini sanoi juuri samaa,
kun varasimme Beatlesin.
- Miten menee? - Andy.
Anteeksi. Halusin vain katsoa, että kaikki näyttää hyvältä
ennen Sydney Devinen keikkaa.
Siinä on kova juttu.
Palkkasin kvartetin pikku keikoille -63 ennen läpimurtoa.
Maksoivat vain 30 puntaa, mutta silti tuli takkiin.
Mutta jokin sai minut varaamaan heidät uudelleen.
- Mikä? - No...
Se oli sentään Beatles.
Soitin Brian Epsteinille ja sanoin:
'Otan heidät uudelleen, mutta viimeksi tuli takkiin. Sopiiko 25 puntaa?'
Hän sanoi:
'Ei. Saat kahdella sadalla, ja isoimpaan paikkaan.'
Kumppanini piti minua hulluna.
Hänellä on kaksi lasta, joten näkökulmastaan se olikin.
- Mitä tapahtui? - No...
Sehän oli sentään Beatles.
Olin täällä pienenä ja heitin Ringoa nallekarkeilla.
No.
Iron Maiden.
Uusi heavy metal -aalto. Teettekö sen?
Totta saatanassa.
Hienoa, John. Tätä te joudu katumaan.
Kadun jo.
Tiedätkö, mitä minä katuisin? Että ostin tuon takin.
Haista.
- Hei, Kev. - Hei, Davie.
- Mikä kirja tuo on? - Vankileirien saaristo.
Se kertoo... Tiedätkö Siperian vankileirit?
Selvä.
Toisinajattelijat päätyvät sinne. Tosi hyvä.
- Voisi yhtä hyvin olla Whitfield. - Miten niin?
Se on yhtä helvetin kamala.
Totta puhut.
Missä rumpusetti on?
Rumpusetti?
- Etkö tule katsomaan Maidenia? - Näytänkö siltä?
Tulin korjaamaan vessan.
Wienin poikakuoro kävi illalla. 40 poikaa ja yksi vessa.
Kidutusta.
Tässä kohtaa tajusin, että olemme kusessa.
Nähdään, Davie.
Älä katso minua. Sain tonkia paskat rööreistä.
- Mistähän löydän Davie McLeanin? - Minä olen.
Rod Smallwood, Maidenin manageri. Hauska tavata.
- Samoin. Miten matka meni? - Lähdimme Sunderlandista aamulla.
- Keikka eilen, yleisö oli villinä. - Meni sitten myöhään.
- Missä roudarit? - Roudarit?
Jotka auttavat poikia roudaamaan.
Luulin, että teillä on itsellänne.
- Lasketko leikkiä? - Tietty.
Tulevat pian.
- Entä pitopalvelu? - Pitopalvelu?
- Niin. - Makkaraneliötaskuja ja sellaista?
- Siis mitä? - Neliöiksi paloiteltua makkaraa.
Kai luit sopimuksen?
Toki. Jopa pienellä painetun.
Hyvä, se on tärkein. Ruddlesia siis löytyy.
Minulle valkoista leipää ja HP-kastiketta.
Näytän pukuhuoneen.
- Miten lipunmyynti sujuu? - Menee kuin siimaa.
- Mitä? - Kuumille kiville.
Okei. Albumi taitaa nousta top teniin tällä viikolla.
- Hyvä ajoitus teiltä. - Hienoa.
No niin. Sano vain, jos voin jotenkin auttaa.
Selvä.
Perällä oikealla.
- Äiti! - Hei, poikani. Olen menossa mummun luo.
- Nyt on hätätilanne. - Millainen?
Saatoin unohtaa pari juttua.
Katso sohvan välistä. Siellä pitäisi olla kirje, jossa lukee 'Cowbell Agency'.
Hetki.
Wullie, pois siitä.
Herran tähden.
- Tarvitsette uuden arkistosysteemin. - Löysitkö sen?
- Löysin. - Onko siinä bändin toiveita jossain?
- Jestas. - Haloo?
'10 pekonileipää HP: Lla saapuessa. Lihapiiraita ja muusia ennen keikkaa.
Neljä askia tupakkaa.' Ja kori Ruddlesia.
Mitä helvettiä on Ruddles?
Ei aavistusta. Lisää tulee, Davie.
Kaksi pulloa vodkaa, kaksi pulloa tequilaa,
24 pulloa lageria, 24 tölkkiä Yorkshire Bitteriä.'
Sinun täytyy auttaa. Saat rahat myöhemmin.
- Tulen hulluksi kanssasi! - Tuhannet kiitokset. Hei.
Mitä nyt?
- Ei kai ole suunnitelmia tälle päivälle? - Kuinka niin?
Perustamme pitopalvelun.
Ihan täyttä hullunmyllyä.
Minulla ei ole aikaa tähän, Davie.
Olemme oikea bändi, ja ihmiset maksavat tästä.
Maidenin manageri oli raivona, ja ymmärrän sen. Ei edes roudareita.
Juoksin kaduilla etsimässä väkeä.
Mitä pojat? Miltä päivä näyttää?
Se sujui hyvin, kunnes...
Hetkinen, onko tuo meidän kitaramme?
Poimin heidät suoraan kadulta, joten mitä saattoi odottaa.
Sitten osui toinen paska tuulettimeen.
- Mikä teillä on lämppärinä? - Lämppärinä?
- Voi jumalauta, pitää olla lämppäri. - Älä huoli, tiedän kaikki Dundeen bändit.
Soitan heille.
Vittuun siitä!
Takaisin puhelinkoppiin etsimään viime hetken pelastajaa.
John juoksi hulluna, ja isä laittoi ruokaa 40 hengelle.
Olimme ihan pihalla, toivoimme vain kaiken järjestyvän.
Ja silloin manageri kysyi...
No niin. Saanko nyt ne 2000?
- John! Montako lippua on myyty? - Ei tarpeeksi.
Mitä nyt tehdään?
Arvaa.
John, odota!
Etkö hyvästele ennen suurta keikkaa?
Totta kai.
- Nähdään siellä. - Olen ylpeä sinusta.
Näistä keikoista. Kai tiedät sen?
Totta kai tiedän.
Tiedätkö, mikä on hassua? Ei kai ole kiire? Istu.
Tämä saa sinut nauramaan.
Tytöt kertoivat vähän aikaa sitten huhun.
- Niinkö? - Että olit kuollut.
Olen ajatellut kysyä, mistä oli kyse.
Varmaan joku muu.
Moni soitti.
Minä itkin silmäni punaisiksi.
Mutta sitten tulit ovesta, ja ajattelin että he puhuivat jostain toisesta.
Kuivasin silmäni ja meikkasin. Sinä et edes huomannut.
- No, minun pitää nyt mennä. - Selvä, kuullaan.
Kunhan vain palautat ne kuten viime kerralla.
Mitä?
Onnea matkaan.
Ei hätää, Shona ei nähnyt sinua.
Mikä ilta.
Soittaako Maiden?
Se oli suuri kysymys.
Kaiken stressin ja velkojen jälkeen. Kaatuisiko kaikki?
Ei tietenkään!
Miksi muuten kertoisin teille tätä tarinaa?
Se oli uskomatonta.
Emme aavistaneet, että faneja tulisi Brechinistä, Arbroathista, Perthistä
ja jopa Crieffistä asti. Jono meni korttelin ympäri.
Ehkä jatkuvat rukoukseni isä Vettrianon luona auttoivat.
Mutta yleisö rakasti sitä. Loppu on historiaa, kuten sanotaan.
Malja sille.
Davie.
Sait sitten kunnon keikan aikaan kuitenkin.
- Tuliko rahaa? - Saimme velat maksettua.
Sitten juhlimme sitä, että olemme elossa. Mutta siinä kaikki.
- Pelasitko kaiken? - Ei, olen lopettanut sen.
Lyödäänkö vetoa?
Ikävää, etten voinut jäädä keikan jälkeen. Koulu ja kaikki, tiedäthän.
En kyllä tiedä. En ole ehtinyt käydä siellä, joten minut erotetaan.
Sehän nyt on selvää.
- Mitä sinä aiot? - Lähden Lontooseen.
Sain töitä Guy's and St Thomas'ista.
Sitähän sinä halusit.
Anteeksi, että olin täysi idiootti sinua kohtaan.
Minä vain...
Jatka.
Olin rakastumassa sinuun.
Teki minut tyhmäksi.
Anteeksipyyntösi on tärkeä.
Välillä näen maailman silmissäsi, Davie.
No...
Nähdään.
Ei nähdä.
Niin tietysti. No, hei sitten.
Tule mukaan.
- Mitä? - Lontooseen. Mitä sinä täällä?
- Moni sanoo samaa. - Tottahan se on.
Shona, minä... Tulisin mielelläni.
Mutta olen rahaton.
Olet hyvä taikomaan rahaa.
Jos mieli muuttuu, niin lähden huomenna. Nähdään.
Tajusin, kuinka mieletön Shona on.
Kuin hän olisi tiennyt.
Äkkiä nyt, muuten jäät junasta.
Siihen on vielä puolitoista tuntia.
Rauhassa nyt.
- Tein sinulle pari voileipää. - Kiitos, äiti.
- Mikä tuo on? - Se on sinulle.
- Minulle? - Pieni lahja.
Tämä muuten tuli postissa.
Jestas. En uskonut John Pilgerin vastaavan.
Olen pahoillani. Ainakin yritit.
'Hei, David. Kiitos tarjouksesta auttaa työssämme.'
Odotamme näkevämme sinut Phnom Penhissä. Terveisin, John Pilger.'
- Haluatko tosiaan Lontooseen? - Täytyy miettiä asiaa.
Tämä on... erilainen.
Voitte ottaa pois sen Constablen taulun ja laittaa tuon tilalle.
Kokeillaan.
Sain sen isä Vettrianolta. Hänen veljenpoikansa Jackin maalaama.
Hän on kuulemma hyvä.
Kiitos, poika.
Se on hieno.
No niin.
Nyt pitää mennä. Haen vain takin.
Davie. Älä sano mitään isälle.
Tässä on 20 puntaa. Se tulee tarpeeseen Lontoossa.
Kiitos, äiti.
Ei olisi tarvinnut.
Sitten menoksi.
Siinä, poika. 20 puntaa. Älä kerro äidille.
Siellä on kallista, varsinkin sinun elämäntavoillasi.
Kiitos, isä. Teen parhaani.
Olen hyvin ylpeä sinusta.
Luulin sinun jo hylänneen minut.
Tulin hyvästelemään.
- Mitä? - On tärkeämpää, että sinä lähdet.
Etkö tulekaan?
- Miksi valehtelit minulle? - Huijasin, se on eri asia.
Sinähän olit toisen kanssa.
Kuka kertoi?
Itse juuri kerroit.
- Sinä menestyt vielä, Davie. - Missä?
Toteuta unelmasi.
Desi haluaa puhua sinulle.
Sinun sanotaan olevan ahkera. Voin ehkä tarjota töitä.
Työpaikan koko iäksi, jos haluat.
Kaiken jälkeen ei voi olla ajattelematta 'entä jos'.
Mutta sitten tajuaa, että yläkerran ukko jakaa kortit.
Voit bluffata, voit laskea kertoimia.
Seurata päätäsi tai sydäntäsi,
mutta lopulta kaikki on kiinni kohtalosta.
Se taisi olla hän.
Niin päädyin tähän.
John ja Anne ovat onnellisesti aviossa ja asuvat Dundeessa suurperheensä kanssa.
John on kiinteistöalalla ja sijoittanut viskiteollisuuteen.
Kauppojen lomassa hän pelaa golfia Portugalissa.
John ja Davie alkoivat taas yhteistyöhön 35 vuoden jälkeen
ja perustivat levy-yhtiön, joka julkaisi Kyle Falconerin soolodebyytin.
Scott muutti 19-vuotiaana Lontooseen.
80-luvulla hänestä tuli rikkaiden ja kuuluisien paras ystävä.
Hänestä tuli monimiljonääri, jolla oli kiinteistöjä Miamista Belgraviaan.
Viimeinen kauppa, 'Projekti Moskova', on salaliittoteorioiden kyllästämä.
Hän kuoli liian varhain ja selittämättä joulukuussa 2014.
20 Lontoon-vuoden jälkeen Davie päätti jättää keikka-alan
ja ryhtyi Alex Westonin kanssa manageriksi tuolloin tuntemattomalle Placebolle,
joka on nyt myynyt 13 miljoonaa albumia ympäri maailman.
David on nyt manageroinut Placeboa ja muita suuria nimiä 25 vuotta.
Hän asuu nykyään Bangkokissa tyttäriensä Billien ja Beaw'n ja vaimo Thianin kanssa.
Hän osti myös äidilleen talon Dundeen Ferrystä.
Wullien, Moyran ja Scottin muistolle.
Suomennos: Sami Siitojoki