No dienas, kad ierodamies uz šīs planētas
Un, acis piemieguši, bikli iznākam saulē
Šeit ir tik daudz, ko redzēt
Un tik daudz, ko piedzīvot
Tik neaptverama bagātība
Tik daudz, ko atklāt un izzināt
Taču saule, augstu ritēdama
Pār safīrzilo debesjumu
Griež dzīvību nebeidzamā dejā
Tas ir dzīvības loks
Tas virza mūs
Izmisumā un cerībā
Ticībā un mīlestībā
Līdz atrodam katrs savu vietu
Dzīves līkločus metot
Dzīvības lokā
Tas ir dzīvības loks
Kas virza mūs
Izmisumā un cerībā
Ticībā un mīlestībā
Līdz atrodam katrs savu vietu
Dzīves līkločus metot
Dzīvības lokā
KARALIS LAUVA
Dzīve ir netaisnīga.
Vai ne, draudziņ?
Daži ir dzimuši mielastam,
bet citi mīt tumsā un diedelē atliekas.
Man liekas,
ka mēs esam vienādi.
Abi izmisīgi meklējam izeju.
Tuvojas karalis!
Šīs nav mācības.
Viņa majestāte ir ieradies vizītē.
Viņam ienākot, tev jāpieceļas un jānoslīgst ceļos.
Zazū,
tu aizbiedēji manu peli.
Tev būs jāpaskaidro Mufasam, kāpēc neieradies uz ceremoniju.
Man nevienam nav jāatskaitās.
Nag? Nag.
Nē, nemaz neskaties tā.
Vai esi izsalcis, Zazū?
Varbūt kaut ko uzkodīsim?
Tu nedrīksti mani ēst!
Ir stingri aizliegts ēst karaļa galminiekus!
Nē, lūdzu! Izbeidz!
Nag!
Paskat, kas ieradies pie prastajiem ļaudīm.
Mēs ar Sarabi tevi nemanījām Simbas priekšāstādīšanā.
Tā bija šodien?
Būs izskrējis no prāta.
Nekādā gadījumā negribēju aizvainot majestāti vai Sarabi.
Tu jau zini, ka ārkārtīgi cienu karalieni.
Tev kā karaļa brālim bija jābūt klāt pirmajam.
Es biju pirmais.
Vai esi aizmirsis?
Biju pirmais, līdz piedzima dārgais princis.
Neuzgriez man muguru, Nag.
Nē, Mufasa, labāk neuzgriez muguru man.
Tu mani izaicini?
Es neuzdrīkstētos tevi izaicināt otrreiz.
Prātīgs lēmums.
Viņa augstība ir daudz stiprāks par tevi.
Man tikusi lauvas tiesa smadzeņu.
Bet, pateicoties brutālam spēkam, mans lielais brālis
valdīs mūžīgi.
Ne mūžīgi, Nag.
Kādudien sāks valdīt mans dēls.
Simba būs tavs karalis.
Ilgu mūžu karalim!
-Ko man ar viņu iesākt? -Ko nu.
Viņš jau sen pelnījis tikt padzīts no Lauvu zemes.
Viņš ir mans brālis, Zazū. Šeit ir viņa mājas.
Un tā paliks, kamēr vien būšu karalis.
Katrā ģimenē ir kāds savādnieks, majestāt.
Man bija brālēns, kas sevi uzskatīja par dzeni.
Trieca galvu pret koku, kaut knābis nebija tam piemērots.
Allaž staigāja apdullis. Jūs aizgājāt.
Augstība, es nāku!
Simba.
Tēt, tu neguli?
Tēt, mosties!
Tēti!
Tēti, tēti, tēti!
Tavs dēls pamodies.
Līdz saullēktam viņš ir tavs dēls.
Mosties, tēt. Ejam!
Tu teici, ka šodien iesim apgaitā. Un diena ir sākusies.
Tu apsolīji! Jau pamodies?
Pie lietas!
-Pie lietas. -Ar ko sāksim?
Dosim norādes medniekiem? Padzīsim iebrucējus?
Tēt, tu ej uz citu pusi!
Tēti!
Es nedrīkstu te kāpt.
Paskaties, Simba.
It viss, ko apspīd saule, ir mūsu karaļvalsts.
Tu valdi pār to visu?
Jā.
Taču karaļa valdīšana
aust un riet tāpat kā saule.
Kādudien, Simba,
līdz ar sauli norietēs mana valdīšana
un uzlēks tavējā.
Un tad visa šī zeme piederēs man?
Tā nepiederēs nevienam, taču tev tā būs jāsargā.
Tā ir liela atbildība.
Viss, ko apspīd saule?
Tos kokus? Un ūdenstilpi?
Un to kalnu?
Un to, kas atrodas aiz ēnu lejas?
Tur tu nedrīksti iet, Simba.
Man likās, ka karalis var darīt, ko vēlas.
Pakļaut jebkuru teritoriju.
Daži domā, ko var citiem atņemt,
bet karalis domā, ko var citiem dot.
Visur dabā valda īpaša kārtība.
Karalim ir jāizprot šī kārtība
un jāciena visa radība,
no rāpojošas skudras līdz spriņģojošai antilopei.
Bet, tēt, vai tad mēs neēdam antilopes?
Jā, Simba. Es paskaidrošu.
Kad mēs nomirstam, mūsu ķermenis pārvēršas par zāli,
bet antilopes šo zāli ēd,
un tā mēs visi savienojamies lielajā dzīvības lokā.
-Majestāt! -Labrīt, Zazū.
Vai rīta ziņojums jau gatavs?
Jā, majestāt.
Desmit flamingi ir iestājušies pozā.
Žirafes bučojas, visiem ir līdz kaklam.
Bites dūc un baumo,
-ka leopardiem uzmetušies pleķi. -Pamuļķosimies?
Putni čivina muļķības jau četros no rīta.
Es šiem saku: "Pietiek!"
Ietupies.
Es zinu.
Novēro vēja virzienu un ēnas,
nogaidi īsto brīdi uzklupienam.
Paviāni mērkaķojas, jo gepardi nočiepuši ēdamo.
Es saku - zagļiem beigās plāni klāsies.
Tā es uzskatu. Atkārtošu vēlreiz.
Zagļiem beigās...
Nu gan! Tās ir ziņas!
Ļoti labi!
Augstība!
Augstība! Hiēnas ienākušas Lauvu zemē. Tās medī!
-Kur ir Sarabi? -Uzbrukuma smailē.
Zazū, ved Simbu mājās.
Tēt, ņem mani līdzi! Es palīdzēšu.
Nē, dēls. Paliec ar citiem mazuļiem.
Es neesmu mazulis.
Nāc nu.
Iesim mājās.
Klāt esam.
Paliec te un spēlējies ar citiem mazuļiem.
Lieliski.
Ja vēlies ko nomedīt,
ir jālavās pa vējam.
Tēvoci Nag, es protu medīt.
Cerams, ka mums nekad neuzbruks vabole.
Ej uz savu migu, Simba. Es neesmu aukle.
Aukle? Es būšu nākamais Lauvu klints karalis.
Tētis izrādīja man visu karaļvalsti.
Teica, ka es tur valdīšot.
Ak tā?
Padomā.
Kad būšu karalis, man būs jādod tev pavēles.
Jāsaka, kas darāms.
Vai nav dīvaini?
Ļoti dīvaini.
Tātad tētis tev izrādīja visu karaļvalsti?
Arī ēnu leju aiz ziemeļu robežām?
Nē. Tur viņš man aizliedza iet.
Pareizi darīja.
Ziloņu kapsēta nav piemērota vieta mazam princim.
Ziloņu kapsēta?
Ak vai. Izpļāpājos.
Bet tu to agrāk vai vēlāk būtu uzzinājis,
ja jau kļūsi par valdnieku.
Tu tur esi bijis?
Mēs visi esam tur bijuši. Mazulim tā nav piemērota vieta.
Tik daudz trūdošu kaulu
un versmainu dubļu lāmu.
Trūdoši kauli? Dubļu lāmas?
Apsoli, ka tur neiesi, Simba.
Tagad skrien prom.
Un atceries -
lai šis paliek mūsu noslēpums,
jūsu majestāt.
Nala! Nāc. Mums jāskrien.
-Uz kurieni? -Uz ūdenstilpi.
Simba, viņa tagad mazgājas.
Un arī tev laiks mazgāties.
Bet mammu!
Es pats varu.
Stāvi mierā.
Sapinkāsi man krēpes!
Pagaidi. Aiz ausīm.
Izbeidz, mammu!
Re? Esmu tīrs. Tagad drīkstam iet?
Hiēnu tur nav, tu visas aizdzini.
Tikai līdz ūdenstilpei, un ne tālāk.
Un turies lejpus vējam.
Un vēl kas.
Zazū ies jums līdzi.
Zazū?
Vai nu Zazū ies līdzi,
vai arī nekur neiesiet.
Nāciet nu. Neatpalieciet. Turēsimies visi kopā.
Pārvietosimies pa pāriem.
Uz kurieni mēs patiesībā ejam?
Kā tu zināji?
Tu neciet ūdeni.
Es padzirdēju par kādu vietu, Nala. Tā ir satriecoša...
Vienkārši pasaki, uz kurieni.
Uz ziloņu kapsētu.
Cik tālu tā ir?
Netālu. Tikai līdz ēnu lejai.
Bet neuztraucies. Visi tur ir bijuši.
Mēs nekad tik tālu neesam gājuši.
-Ja nu apmaldīsimies? -Nomierinies, Nala.
Šorīt ar tēti apstaigāju visu karaļvalsti.
Mums nav no kā baidīties.
Ir tikai viena problēma.
Mums draud nenovēršamas briesmas. Kaut kas tuvojas.
Tomēr nē. Tā ir mana ēna.
Kā lai tiekam no viņa vaļā?
Es zinu, kas darāms.
Seko man brīvībā.
Cik jauki redzēt
nākamo karali ar nākamo karalieni.
Es kūstu.
Kā to saprast - nākamo karalieni?
Kādudien jūs tiksiet salaulāti.
Saderināti. Izprecināti.
Simba, tu saproti putnu valodu?
Apprecēsieties!
Kādudien jūs apprecēsieties.
Viens ar otru.
-Tas nu gan nenotiks. -Nemūžam.
Mēs ar Nalu esam draugi.
Un viņa baidās no degunradžiem.
-Viņš nekad nav ēdis impalu. -Vienreiz nogaršoju.
Mēs nemūžam neprecēsimies, Zazū.
Monarhs, kas neciena parašas?
Ar tādu attieksmi tu kļūsi par nožēlojamu karali.
Es neļaušu citiem diktēt, kur man iet, ko darīt
un ar ko precēties.
Tik dižena karaļa vēl nebūs bijis.
Simba, tu nevari izbēgt liktenim.
Skaties un brīnies.
Es būšu varens karalis
Hei, naidniek, piesargies
Līdz šim nav redzēts karalis, kam krēpju ir tik maz
Es būšu tiešām iespaidīgs Tāds izcils, ko tur slēpt
Es izskatīšos iedomīgs Jau vingrinos es rēkt
Pagaidām gan rēciens gaužām vājš
Drīzāk par karali vēlos kļūt
Tev vēl tāls ceļš ejams, jaunskungs.
Ja iedomājies...
Man neteiks: "Dari tā!"
Kad es tā teicu...
Man neteiks: "Ej turp!"
Tad gribēju sacīt...
Man neteiks: "Izbeidz!"
Man neteiks: "Paklausies!"
Paklausies!
Vienmēr brīvs kā putns
Tas ir pilnīgi izslēgts.
Darīt visu pēc sava prāta
Man šķiet, ir laiks nopietnai sarunai
Karaļi nepieņem padomu no sīkaļām ar līku knābi.
Ja tāda kļūst monarhija, es aizeju
No amata un Āfrikas
Nevēlos šeit ilgāk būt
Šis bērns ir kļuvis nevaldāms
Simba!
Drīzāk par karali vēlos kļūt
Simba!
Es tevi neredzu, Simba.
Tev vienmēr jāpaliek redzeslokā.
Es viņu neredzu!
Es pazīstu tavas viltības!
Kurp tu dodies, Simba?
Tas ir par daudz!
Tu no manis nenoslēpsies, Simba.
Man ir svēts pienākums tevi sargāt.
Tūlīt pat sāc klausīt.
Atvainojiet, ka plivinos jums sejā. Vai neesat redzējuši...?
Viņš ir mazs lauvēns.
Vēl jauniņš, bet piemīlīgs.
Skatieties pa kreisi
Skatieties pa labi
Lai kur jūs skatītos
Esmu uzmanības centrā
Vēl ne.
Lai visi zvēri pilnā rīklē dzied
Un līksmība šai vietā nepāriet
Es jūs tur lejā redzu!
Karalim Simbam prāts nesas uz blēņām
Drīzāk par karali vēlos kļūt
Simba!
Drīzāk par karali vēlas viņš kļūt
Drīzāk par karali
Vēlas viņš kļūt
Nekur viņu neatrodu!
Par šito Mufasa man nomauks ādu.
Nu vairs nav labi!
Simba, mēs aizbēgām no viņa.
Es zinu, ko tu domā.
"Nākamais ķēniņš ir ģēnijs."
Tu laikam joko.
Bez savas karalienes tu nebūtu aizšmaucis.
Vai tu kaut ko nepiemirsi?
Nekādas karalienes nav.
Tieši tā.
Es labprātāk precētu skudrulāci.
Pamēģini atrast tādu, kas tevi ņemtu.
Pamēģini izsprukt ar veselu ādu.
Rādi, ko māki.
Noliku uz lāpstiņām!
Tev man jāatvainojas.
Nemūžam!
Esi uz lāpstiņām! Vēlreiz.
Nala, izbeidz!
Kas tur ir?
Tu mani nepiemānīsi, Simba.
Es zinu, ka tur nekā...
Šī būs tā vieta.
Ejam!
Simba, mēs esam tālu aiz Lauvu zemes robežām.
Esam to atraduši, Nala. Vai zini, ko tas nozīmē?
Tas nozīmē, ka varam doties mājās.
Pret mums vairs neizturēsies kā pret mazuļiem.
Simba, kāp zemē! Tas var būt bīstami.
Bīstami?
Es pasmejos par "bīstami".
Forši!
Vai dzirdēji, Nala?
Ejam, Simba!
Esi pierādījis savu drosmi.
Saule riet, es ilgāk negaidīšu...
Paskat tik.
Šodien pat negaidījām ciemiņus.
Vai abi mazulīši
gribētu palikt uz vakariņām?
Jā, palieciet uz vakariņām.
Jūs izskatāties pēc vēlā našķa!
-Tu vari nebāzties man virsū? -Es palīdzu.
Mēs taču sarunājām.
Es nāku viens.
Novēršu uzmanību, kamēr pārējie izveido ielenkumu.
Labi, labi. Piedod.
Beidz atvainoties un rīkojies.
Šādu maltīti esmu gaidījusi visu mūžu.
Necerēti gards kumosiņš - karaļa dēlēns.
Pag, karaļa? Pats zini, kura?
Kurš valda, pats zini, kur?
Mufasa nevalda pār mani!
Jūs man neko nevarat padarīt!
Es esmu nākamais karalis!
Viņš mēģina mani izrīkot.
Tēva spēks iekšā kūsā.
Nez,
kā tā lielā dūša garšos.
Atlaid viņus, Šenzij!
Viņi pieļāvuši briesmīgu kļūdu!
Taču, ja uzbruksi, aizsāksi karu ar Mufasu!
Hiēnas karo pret lauvām kopš laika gala.
Bet Mufasas dzimtai pienācis gals!
Bēdziet!
Neļaujiet viņiem aizbēgt!
Ātrāk!
Vai dzirdēji?
Nākamais karalis!
Nedariet man pāri!
Atkārto vēlreiz!
Ja tu vēl kaut reizi tuvosies manam dēlam...
Nē, Mufasa. Nekad.
Nekad vairs.
Esmu tevi brīdinājis, Šenzij.
Tu rīkojies ļoti drosmīgi.
Zazū?
Aizved Nalu uz Lauvu klinti.
Jā, augstība.
Neesiet pārāk bargs pret viņu.
Es atminos kādu citu stūrgalvīgu mazuli,
kas vienmēr iekūlās nepatikšanās.
Tomēr beigās kļuva cienījams vīrs, vai ne tā?
Man jāpārmāca dēls.
Nala, nāc nu.
Simba?
Tu tīšuprāt man neklausīji.
Es zinu.
Tu varēji aiziet bojā.
Turklāt pakļāvi briesmām arī Nalu.
Vai tu saproti, cik augstas ir likmes?
Tu pakļāvi briesmām mūsu bara nākotni.
Es gribēju tev pierādīt, ka to spēju.
Ka esmu tikpat drosmīgs kā tu.
Es izrādu drosmi tikai tad, kad nav citas izejas.
Bet tu taču ne no kā nebaidies.
Šodien baidījos.
Patiešām?
Jā. Es baidījos zaudēt tevi.
Tad jau laikam pat karaļi dažreiz nobīstas.
Daudz biežāk, nekā varētu šķist.
-Bet zini ko? -Ko?
Hiēnas nobaidījās vēl vairāk.
Neviens neiedrošinās kaitināt tavu tēti.
Nāc šurp.
Tēti?
-Mēs esam draugi, vai ne? -Jā.
Un vienmēr paliksim kopā,
vai ne?
Simba, es tev pastāstīšu, ko mans tēvs man teica.
Paveries zvaigznēs.
No tām uz mums noraugās
visi senie un diženie ķēniņi.
-Tiešām? -Jā.
Kad tu jutīsies vientuļš,
atceries, ka šie ķēniņi
tevi vienmēr vadīs.
Un es būšu starp viņiem.
Bet es viņus neredzu, tēt.
Gan ieraudzīsi, dēls.
Gan ieraudzīsi.
Mufasa ir stiprs.
Daudz stiprāks par mums.
-Lūdzu, nelien man virsū. -Ko?
Tu varētu apgulties jebkur citur šajā alā.
-Kur tu gribi, lai...? -Man vajag personisko telpu.
-Skaidrs? -Skaidrs.
Nenoniecinot to, cik izcili tu tiki galā,
tomēr viņš ir...
Paklau, tu tīšām tā dari.
Drosmīgs un skarbs, tomēr pozitīvs.
-Tu mani ķircini. -Ar lielisku stāju.
Nākamreiz Mufasu
pārmācīšu tā, ka viņam tas ilgi paliks atmiņā.
Tev paveicies, viņš ir tev aiz muguras.
Mufasa?
Nē, tas nav karalis.
Jūs, muļķi, savā zemē esat iznīcinājuši visu dzīvo radību.
Bet, kad es jums atsūtu divus mazuļus,
tie atgriežas mājās dzīvi.
Tad laikam nāksies apēst tevi.
Kāpēc samierināties ar vienu maltīti,
ja ir iespēja mieloties visu atlikušo mūžu?
Kas gan tev ir ko mums piedāvāt?
Zinu vietu, kur piepildīt vēderu.
Kur varēsiet medīt visu, ko apspīd saule.
Lauvu zeme nav tava, lai to dāļātu citiem.
Tie medību lauki pieder karalim.
Un tāpēc mēs viņu nogalināsim.
Mufasa vienmēr bijis pārāk atturīgs
attiecībā uz medīšanu.
Kad es būšu karalis,
varenie ņemts visu, ko kāros.
Jo hiēnas vēders nekad nav pilns.
Mufasa ir pārāk spēcīgs, lai viņu izaicinātu.
Mufasas laiks ir pagājis
Novecojis, nederīgs režīms
Acīmredzot tas nedarbojas vairs
Laiks jaunam laikmetam
Lauvām tuvojas pārmaiņas
Un tātad arī hiēnām
Mans redzējums ir skaidrs un plašs
Tas ietver pat jūs
Gatavojieties gadsimta apvērsumam
Gatavojieties blēdīgai afērai
Smalki izplānotai
Sīksts un nepiekāpīgs
Gadu desmitiem malā nostumts
Kļūšu par vienīgo karali es
Cienītu, godātu
Un pamatoti apbrīnotu
Atņirgtiem zobiem un nelokāms
Sagatavojieties
-Sagatavojieties -Sagatavojieties
Sagatavojieties Sagatavojieties
-Sagatavojieties -Sagatavojieties
Sagatavojieties Sagatavojieties
Atņirgtiem zobiem un nelokāms
Sagatavojieties
Tētis bija ļoti dusmīgs uz mani.
Tāpēc mēs te atnācām, Simba.
Es zinu, kā tu varētu izpelnīties viņa piedošanu.
Pasniegt dāvanu, kas izgaisinās notikušo.
Bet viņš ir karalis. Ko es varu viņam uzdāvināt?
Tavu rēcienu.
Manu rēcienu?
Jā!
Vai dzirdēji?
Šajā aizā visi lauvas trenē rēcienu.
Visi lauvas?
Pat mans tētis?
Pat Mufasa te nāca tavā vecumā.
Atteicās doties prom,
kamēr rēciens nebija dzirdams virs aizas.
Tik tālu?
Tā var zināt, ka esi gatavs.
Ja tu vingrināsies,
drīz tevi vairs nesauks par mazuli.
Paklausies.
Tev izdosies, Simba.
Tas prasa laiku.
Atnākšu vēlāk.
Tētis ar mani ļoti leposies, vai ne?
Tādu dāvanu viņš nekad neaizmirsīs.
Mufasa! Pasteidzies!
Satrakojies bars aizā!
Tur ir Simba!
Simba?
Es viņu uzmeklēšu.
Zazū!
Turies! Palīgi ir ceļā!
Viņš ir tur, tajā kokā!
Es nāku, Simba! Turies!
Es viņiem palīdzēšu, Zazū! Tu sasauc lauvas!
Lido!
Tēti!
Simba!
Nāc, dēls.
Lec!
Tēti!
Nag!
Palīdzi man.
Ilgu mūžu karalim!
Nē!
Tēti?
Mosties taču.
Palīgā! Palīdziet!
Simba!
Ko tu esi izdarījis?
Te drāzās satrakojies bars.
Viņš centās mani glābt.
Notika negadījums.
-Es tā negribēju... -Protams, ka negribēji.
Neviens ko tādu nevēlas.
Taču karalis ir miris.
Un, ja nebūtu tevis,
viņš vēl būtu dzīvs.
Tēvs lika uz tevi lielas cerības,
vienmēr visu piedeva.
Un šādi tu viņam pateicies.
Es nezināju. Es nezināju.
Ko teiks tava māte?
Dēls, kurš iegrūž paša tēvu nāvē.
Zēns, kurš nogalinājis karali.
Ko lai es tagad iesāku?
Bēdz.
Bēdz prom, Simba.
Bēdz un nekad vairs neatgriezies!
Nogaliniet viņu.
Nokāpiet lejā un pārliecinieties, ka miris.
Nopietni?
Es atvainojos.
-Tas ir labs attālums. -Labi.
Neviens mazulis nepārdzīvotu tādu kritienu.
Klau, pateiksim viņai,
ka nokāpām lejā un apēdām viņu.
Lieliski, esmu izbadējies!
Mēs viņu neēdīsim.
Simba ir miris.
Nekas vairāk viņai nav jāzina.
Esmu ar mieru.
Mufasas nāve ir šausmīga traģēdija.
Viņš bija šī bara dižākais vadonis.
Zaudēt brāli -
tas ir neizsakāmi liels zaudējums.
Un mazo Simbu vēl pašā dzīves sākumā...
Viņa dzīslās ritēja mūsu nākotne.
Šīs skumjas ir teju nepanesamas.
Kaut es drīzāk būtu nonācis pie aizas
un paspējis viņus glābt.
Tā nu smagu sirdi
es tagad kāpju tronī.
Mufasas un Simbas vairs nav,
tātad jūsu karalis tagad esmu es.
Taču es atzīstu,
ka nespēšu šo nastu nest viens.
Man vajadzēs palīgus,
lai nodrošinātu bara drošību.
Nala, turies blakus.
Šīs traģēdijas pelnos
tagad dzimst jauna ēra.
Mūs sagaida
dižena un spoža nākotne!
Vai, vai.
Tomēr nenoķēru!
Kādudien es kādu no tiem noķeršu.
Kādu noķeršu!
Kāpēc tev tas ir tik būtiski?
Tad es justos labāk.
Ak nē. Tas ir mazs lauvēns.
-Tas nav nekāds lauvēns. -Nu tad ej un apskaties.
-Kas tas ir? -Tas nav lauva, bet pūkains putns.
Izskatās pēc lauvas!
Tas nav lauva. Jāapskatās tuvāk. Palaid.
Tā, kas mums te ir?
Tas ir lauva!
-Glābies, Pumba! -Pagaidi, Timon.
Pagaidi, Timon! Tas ir mazs lauvēns!
Tas izaugs liels.
Vai varam, lūdzu, viņu paturēt?
Labi. Es viņu staidzināšu katru dienu!
Pat satīrīšu pēc viņa, ja vajadzēs.
Drīzāk viņš satīrīs tevi!
Aprīs tevi un ar mani izbakstīs sev zobus!
Bet, kad viņš izaugtu liels un stiprs, viņš būtu mūsu pusē!
Izdomāju. Ja nu viņš būtu mūsu pusē?
Paklausies!
Nenāktu par ļaunu, ja mums līdzās būtu briesmīgs lauva!
Tātad mēs viņu paturēsim?
Jā, protams, ka paturēsim!
Kurš šeit pieņem lēmumus?
Sauksim viņu par Fredu!
Kas jūs esat?
-Puiši, kas izglāba tev dzīvību. -Jā.
Riskēdami ar dzīvību, aizdzina niknās maitu lijas!
To šeit bija daudz. Bariem.
Es esmu Pumba.
-Tas ir Timons. -Vai es jau teicu, ka izglābām tevi?
Tam nav nozīmes.
Tik nomākts? Tam nav nozīmes?
Man jau tāpat ir daudz rūpju.
Tagad nāksies risināt arī viņa problēmas?
Mēs taču varam viņam palīdzēt.
Pēc iespējas īsi apraksti, kā tev klājas.
Es izdarīju kaut ko šausmīgu.
Un nevēlos par to runāt.
Mēs visi kādreiz kļūdāmies.
Mēs taču varam tev kaut kā palīdzēt.
Vienīgi tad, ja spējat izmainīt pagātni.
Tas būtu pagrūti...
-Ļoti grūti. Nopietns lūgums. -...godīgi sakot.
Izmainīt pagātni? Tā ir jau pagājusi.
To nevar izmainīt.
Bet, vai zini, ko var izmainīt?
Nākotni. Tā ir mūsu specialitāte.
To mēs pieprotam.
Kā var izmainīt to, kas vēl nav noticis?
Lai izmainītu nākotni, ir jāaizmirst pagātne.
Pilnīgi jāaizmirst.
Sliktas lietas notiek, un tur neko nevar darīt, ja?
Jā.
Nepareizi! Kad pasaule uzgriež tev muguru,
tu uzgriez muguru pasaulei!
Un domā tikai par nākotni!
Un par bijušo saki: "Nu un tad?"
Man mācīja ko citu.
Tad varbūt tev jāmācās kas jauns.
Atkārto pēc manis, puika. Hakuna matata.
-Ko? -Hakuna matata.
Hakuna matata.
Citi krasāk reaģē, kad to pasakām.
-Nu nekas. Hakuna matata. -Daži tūlīt sāk aplaudēt.
Tas nozīmē "nekādu raižu". Viens un...
Es esmu skaitītājs.
-Es gribu skaitīt! -Skaitīsim kopā?
-Laba doma. -Lai iet.
Viens un divi...
Hakuna matata
Cik brīnišķa doma
Hakuna matata
Tas nav modes kliedziens
Tas nozīmē - Brīvs no raizēm uz mūžu
Tā ir mūsu no raizēm brīvā
Dzīves filozofija
Hakuna matata
-Hakuna matata? -Jā, mūsu moto.
-Kas ir moto? -Nekas. Kas tev moto?
-Labais. -Bum!
Šie divi vārdi tevi atbrīvos no visām likstām.
Jā. Ņemsim par piemēru Pumbu.
Kad viņš bija jauns ruksēns
Kad es biju jauns ruksēns
-Kā jūties? -Aizkustinošs stāsts.
Viņš atskārta, ka nesmaržo diez ko jauki
Kad paēda viņš Palika tukši savannas lauki
Esmu jūtīga dvēs'le Kaut biezu ādu
Sāpēja sirds Draugi necieta smaku tādu
Es paliku tev līdzās, kaut reizēm to nožēloju.
-Ak, tavu kaunu! -Viņš kaunējās
Pat apsvēru vārdu es jaunu
Kādu? Breds?
Kļuvu par nomāktu urkšķi
Kad vien palaidu purkšķi
Apturēsi mani?
Nē! Man no tevis metas nelabi!
Hakuna matata
Cik brīnišķa doma
Hakuna matata
Tas nav modes kliedziens
Tas nozīmē - Brīvs no raizēm uz mūžu
Dziedi līdzi, mazais
Tā ir mūsu no raizēm brīvā
Dzīves filozofija
Hakuna matata
Sveicam mūsu pieticīgajā miteklī.
Jūs te dzīvojat?
Mēs dzīvojam, kur vien vēlamies.
Darām visu, ko sirds kāro.
Skaisti.
Tā nekas, ko?
Iepazīstieties, šis ir Simba.
Draudziņ, tas ir lauva.
Vai esat domājuši, kā to zvēru pabarosiet?
Jā, esmu izsalcis! Varētu aprīt zebru.
Tā, sākas.
Nē, puika. Zebras ir beigušās.
Un antilopes?
-Ak vai. -Nē. Paklau, puis.
Ja gribi dzīvot ar mums, tev jāēd kā mums.
Pats galvenais - neēd mūs pašus!
Te varētu dabūt kādu tārpiņu!
-Jā! -Lieliski!
Palaidiet, zēni.
Kas tas?
Pārāk sīksts.
Šis garšo pēc riekstiem.
Šis nu gan ir gaļīgs!
-Glums, bet sātīgs. -Sevišķi kraukšķīgs.
-Vietējais produkts. -Ak tā?
Dabūjams tepat.
Es tev saku, mazais, tā tik ir dzīve!
Nekādu noteikumu.
Nekādu pienākumu.
Ar krēma pildījumu. Dievinu!
-Dikti labi. Paši labākie. -Man garšo.
-Iedosi nokost galvu? -Nu, puika?
Nu ko.
Hakuna matata.
Gļotains,
bet sātīgs.
-Pareizi! -Mēs taču teicām!
Kokons! Dabūju kokonu!
Hakuna matata Hakuna matata
Tas nozīmē - Brīvs no raizēm uz mūžu
Tā ir mūsu no raizēm brīvā
Dzīves filozofija
-Hakuna matata -Hakuna matata
Hakuna matata Hakuna matata
-Nekādu raižu -Hakuna matata
-Visu atlikušo mūžu -Hakuna matata
Hakuna
Tā ir mūsu no raizēm brīvā
Dzīves filozofija
Hakuna matata
Vēlreiz!
-Nē, ir gana. -Es domāju, pietiek.
-Tieši esam iesiluši. -Nevajag pārsālīt.
Tu esi paaudzies par 200 kg, kopš sākām.
Bet es izskatos tieši tāds pats.
Tas nozīmē - brīvs no raizēm
-Saki, lai izbeidz. -Tu gribēji dziedāt šo dziesmu.
-Es gribēju? Tu iesāki! -Tā ir mūsu dziesma...
-nevajag to dziedāt. -Skaists saulriets.
Tā ir mūsu dziesma, tāpēc dziedam.
Pasaki, lai nedzied.
Tas nozīmē - brīvs no raizēm
Viņš improvizē, Pumba. Murgs.
Viņam sanāk arvien labāk.
Nala.
Nāc.
Apsēdies līdzās.
Zazū, kur tu biji?
Piedod, Nala. Nācu, cik ātri vien varēju.
Rīta ziņojumu, Zazū.
Jūsu majestāt, Lauvu zemei draud briesmas.
Hiēnas izdzenā pēdējos ganāmpulkus.
Putns atgriezies!
Ķeriet ciet!
Nerādies te, ja negribi, lai tevi apēd!
Mums ir jārīkojas, Sarabi. Ir jācīnās!
Nala, Nags ir karalis.
Bet tu - mūsu karaliene!
Mums jāiet prom, kamēr vēl nav par vēlu!
Mums jāpaliek un jāsargā Lauvu zeme.
Šeit ir mūsu mājas. Mēs nedrīkstam tās pamest.
Es tās atceros citādākas.
Gan pienāks mūsu laiks, Nala.
Esi pacietīga.
Sarabi.
Tevi izsauc karalis.
Neej.
Es no viņa nebaidos.
Nāc mieloties, Sarabi.
Te pietiks mums abiem.
Tu medī pārāk daudz, Nag.
Es medīju precīzāk.
Pateicoties savai armijai.
Tu nogalini visu radību.
Vai neredzi, ka neviens nespēj stāties man pretī?
Beidzot mēs varam ņemt visu, ko vēlamies.
Mēs?
Reiz tu izvēlējies Mufasu, nevis mani.
Taču tagad ir jauns karalis.
Neesi nu tik savtīga.
Tu esi savtīgs.
Tu rādi piemēru citiem lauvām.
Kamēr tu man pretosies, viņi darīs tāpat.
Labāk stājies man līdzās, mielosimies kopā.
Es nekad nebūšu tava karaliene!
Tad turpmāk
lauvas ēdīs pēc hiēnām.
Un viņas gandrīz neko neatstāj.
Ko tu iedomājies, jaunkundz?
Lido prom, Zazū.
Es dodos meklēt kādu palīgu.
Es netaisos tevi atstāt.
Esmu zvērējis tevi sargāt, tāpēc pavēlu atgriezties guļvietā.
Mani vairs nav jāsargā.
Nag! Kāds prieks tevi redzēt.
Atvaino, ka nepabrīdināju!
Vai esmu tev stāstījis par brālēnu, kurš domāja, ka ir dzenis?
Nala.
Es tevi noķeršu!
Es tevi noķeršu! Noķēru!
Simba! Tas esi tu!
Vai redzēji? Tas taurenis man bija degungalā!
Gandrīz noķēru.
Nobijos, ka tu esi lauva. Citādāks lauva.
Īsts lauva.
Tu jau arī esi īsts, bet es domāju tādu, kas ēd...
Labāk iešu.
Ei, uz kurieni tu?
Negribi uzēst tārpus?
Kas šim lēcies?
Simba.
Kā lai tev paskaidroju?
-Viņš ir medījums. -Jā.
Viņš nekad negribēs draiskoties ar plēsoņu.
Nē. Jūs nekad nedraiskosieties.
Kāpēc ne?
Redzi, dabā ir zināma kārtība.
Jā. Dzīvības loks. Es zinu.
-Nē. -Nē, es nesaprotu,
-kur tu rāvi "loku". -Nē.
-Nav nekāda "dzīvības loka". -Nē, tas nav loks.
-Gluži pretēji. -Jā.
-Tā ir līkne. -Jā.
Bezjēdzīga vienaldzības līkne.
Un mēs visi pa to skrienam uz otru galu.
Un, kad būsim nonākuši otrā galā, viss.
-Viss. -Līkne galā.
-Nekā. -Nada.
Un tu vari vienkārši darīt,
kas ienāk prātā, un rūpēties par sevi,
jo tava līkne neietekmē citu līknes.
Vienubrīd esi dzīvs, nākamo vairs ne. Kā viņš.
Vai tiešām tas nav loks?
Vai mēs visi neesam saistīti?
Loks norādītu, ka esam saistīti.
Ka tas, ko daru, ietekmē viņu
-un viņu, un arī viņu. -Nē. Tā nav.
Tad vairs nebūtu forši darīt visu, kas ienāk prātā.
Pateikšu vienkāršiem vārdiem.
-Dzīve ir bezjēdzīga. -Jā.
Tāpēc katram jārūpējas tikai par sevi.
Tāpēc tu dari, kā gribi, Simba.
Jā, Simba. Mēs tev pirmo reizi
uzticam izplānot šo dienu.
Tas ir svarīgi. Apdomā visu, ko esi apguvis.
Ko tu gribi šodien darīt?
Pilnīgi neko.
Pareizi! Viņš saprot!
Lielā loze!
Nost no ceļa!
-Kraukšķīgs! -Laiks ieturēties!
Sveikiņi!
Labais, Simba.
Paldies. Laikam saēdos termītus.
Vai circeņus.
Un tu vēl brīnies, kāpēc man patīk gulēt zem zemes.
Klau, Timon.
Vai tu nekad neaizdomājies, kas tās par mirdzošām pogām?
Pumba. Es neaizdomājos. Es zinu.
Tiešām? Kas tās ir?
Tie ir jāņtārpiņi.
Jāņtārpiņi, kas pielipuši pie tās zili melnās segas.
Tas izklausās ticami.
Man vienmēr licies, ka tās ir degošas gāzes bumbas miljardiem kilometru tālu.
Pumba, kāpēc tu vienmēr runā par gāzi?
Zinu.
-Kā tu domā, Simba? -Jā.
Es nezinu.
Bet kāds man teica,
ka tur augšā mīt seni karaļi,
kas par mums rūpējas.
Smieklīgs joks! Neprāts!
Pilnīgs neprāts!
Mūs pieskata miroņi!
Cerams, šie nenovelsies no debesīm!
Turieties, augstība! Neatlaidiet ķepas!
Tas nebeigtos labi.
-Vecīt! -Padomā, Simba.
Kāpēc lai bariņš karaļu par mums rūpētos?
-Mēs esam liekie. -Karaliskās mežacūkas!
-Es nevaru! -Es nevaru! Nudien nevaru.
-Es nevaru. -Vari gan. Es nevaru.
Jā.
Tas ir muļķīgi.
Iešu pameklēt sev kādu kāpuru.
-Ko tu viņam pateici? -Nezinu.
Kamēr tu runāji, es domāju - labi tas nebeigsies.
-Tu tikai smējies. -Tu arī smējies.
Nesmējos vis. Nekad.
Vecīt, nošāvu greizi.
Simba.
Simba ir dzīvs!
A-vimma-ve A-vimma-ve
Vī
U vī bam bam bu-vē
Vī
U vī bam bam bu-vē
Dziļi džungļos, dižajos džungļos
Lauva midzenī snauž
Dziļi džungļos, dižajos džungļos
Lauva midzenī snauž
Vī
U vī bam bam bu-vē
Vī
U vī bam bam bu-vē
Netālu no ciemata, mierpilnā ciemata
Lauva midzenī snauž
Netālu no ciemata, klusā ciemata
Lauva midzenī snauž
Vī
U vī bam bam bu-vē
Vī
Pumba!
Glābies!
Bēdz, Pumba, bēdz!
Timon, palīgā!
Pumba!
Pumba?
Es miršu!
Es nāku, Pumba! Turies!
Aiziet! Aiziet!
Nē!
Ak nē!
Nē!
Nala?
Simba?
Vai tas tiešām esi tu?
Jā.
Tas esmu es, Simba!
-Nala, ko tu te dari? -Nespēju noticēt!
Paskat tik!
Pumba,
man liekas, ka tevi neēdīs.
Kur tu biji pazudis?
Es domāju, ka esi miris!
Tu domāji, ka viņš ir miris. Es domāju, ka es būšu miris!
Jau likās, ka tu mani apēdīsi.
Cik jauki!
Piedodiet. Pirms turpinām, kā jūs viens otru pazīstat?
Timon, Pumba,
iepazīstieties - mana labākā draudzene Nala.
Labākā draudzene? Sāpīgi to dzirdēt.
Nala, tev šeit patiks!
Te ir vienreizēji. Viss, ko var vēlēties.
Simba, mums jāiet prom.
Nags valda kopā ar hiēnām.
Tev jākāpj karaļa tronī.
Karaļa? Simba?
Tavi pazemīgie kalpi klanās tavā priekšā.
Pumba, atslābsti. Viņa kļūdās.
-Kundzīt, jums sajukuši lauvas. -Jauki.
Tu neaptver, kā visi priecāsies tevi ieraudzīt.
Cik daudz tas nozīmē man.
Tev jāatgriežas mājās.
Manas mājas ir šeit.
Lūdzu, paliec.
Šī ir pasakaina vieta.
Es zinu, ka tev patiks.
Es to nevaru.
Lūdzu!
Vismaz atļauj tev visu izrādīt.
Kur tu ej?
Simba, te ir tik skaisti.
Es saprotu, kas notiek
Es gan ne. Kas?
Viņi paši to neapjauš
Kādi viņi?
Viņi iemīlēsies Un viss beigsies ar to
Ka no trim paliks divi
Sapratu.
Krēslas maigais glāsts
Jā.
Viss rādās brīnumains
It viss.
Neraugoties uz romantisko atmosfēru
Tuvojas katastrofa
Vai tu jūti mīlestības dvesmu?
Mierpilno vakara vēsmu
Pasauli beidzot ieskāvis miers
Rimtas visas dzīvās būtnes
Man ir tik daudz, ko viņai izstāstīt
Bet kā lai paskaidroju To, kas notika pagātnē?
Neiespējami
Viņa no manis novērsīsies
Viņš nesaka visu, ir atturīgs
Kas viņam slēpjams, to nezinu
Kāpēc nevēlas viņš kļūt par karali?
Kuru viņā tik skaidri saskatu?
Vai tu jūti mīlestības dvesmu?
Mierpilno vakara vēsmu
Pasauli beidzot ieskāvis miers
Rimtas visas dzīvās būtnes
Vai tu jūti mīlestības dvesmu?
Tā tālu nav jāmeklē
Iezogas tā nakts pavēnī
Mīlestība tur slēpjas klusi
Ja iemīlēsies šovakar viņš
Varam uzskatīt
Ka bezrūpīgā dzīve galā
Īsāk sakot, čalis ir nolemts
Es taču teicu. Vai te nav jauki?
Varbūt tā varētu būt vienmēr.
Te ir brīnišķīgi.
Tomēr es kaut ko nesaprotu.
Ja tu visu šo laiku biji dzīvs,
kāpēc neatgriezies mājās?
Mums tevis ļoti trūka.
Mājās viss ir labi.
Manis nevienam netrūkst.
Tu esi karalis.
Nala, Nags ir karalis.
Simba, viņš ir izpostījis Lauvu zemi.
Nav ēdamā un ūdens.
Es tur neko nevaru līdzēt.
Tad padomā par māti.
Tev ir pienākums.
Tev jāieņem Naga vieta tronī.
Es nevaru atgriezties. Nemūžam.
Kāpēc?
Toreiz aizā piedzīvotā dēļ?
Nags mums stāstīja...
Tev to nesaprast!
Tam visam nav nozīmes. Saproti?
Hakuna matata.
Ko?
Dzīves gudrība, ko esmu šeit guvis.
Reizēm notiek kas slikts, un neko nevar darīt.
Tad kāpēc lauzīt par to galvu?
Kāpēc lauzīt galvu?
Kas ar tevi ir noticis?
Tu neesi tāds, kādu tevi atceros.
Un nekad vairs nebūšu. Esi apmierināta?
Nē, jūtos vīlusies.
Tu sāc runāt kā mans tēvs.
Labi, ka vismaz viens no mums tā runā.
Tu nezini, ko man nācies pārciest!
Es nācu meklēt palīgu.
Izskatās, ka būšu kļūdījusies.
Paliec sveiks, Simba.
Vīlusies?
Grib, lai atgriežos mājās?
Es esmu mājās.
Labākā draudzene?
Man nevajag draugus. Nevienu nevajag.
Nekad nav vajadzējis.
Ej prom.
Ja aiziešu, jautājums tik un tā paliks.
Kāds jautājums? Kas tu tāds esi?
Es lieliski zinu, kas esmu.
Ir jānoskaidro, kas esi tu.
Es neesmu nekas. Liecies mierā.
Mēs visi kaut kas esam. Pat visnecilākie.
Man šķiet, tu neko nesaproti.
Es nesaprotu?
Tu pat nezini, kas tu esi.
Un tu to zini?
Es turēju savās rokās Mufasas dēlu.
Tu pazini manu tēvu?
Precizēšu -
joprojām pazīstu.
Viņš jau sen ir miris.
Viņš ir dzīvs!
Un es varu tevi pie viņa aizvest.
Seko man. Es parādīšu!
Ei, pagaidi!
Ja vien tiksi man līdzi!
Pagaidi!
Seko man!
Aši! Nāc nu!
Ei! Neskrien tik ātri!
Labāk pasteidzies.
Pagaidi, es jau skrienu.
Nāc.
Tavs tēvs gaida.
Vai redzi viņu?
Es neko neredzu.
Ieskaties ciešāk.
Vai redzi?
Viņš mīt tevī.
Simba.
Tēti?
Simba.
Tev jāieņem sava vieta dzīvības aplī.
Es nespēju.
Atceries, kas tu esi.
Vienīgais īstais karalis.
Piedod.
Es neprotu būt tāds kā tu.
Būdams karalis, es visvairāk lepojos ar to,
ka tu esi mans dēls.
Tas bija ļoti sen.
Nē, Simba. Tas ir uz mūžu.
Lūdzu.
Nepamet mani atkal.
Es neesmu tevi pametis.
Un nekad nepametīšu.
Atceries, kas tu esi.
Atceries.
Jautāšu tev vēlreiz.
Kas tu esi?
Es esmu Simba.
Mufasas dēls.
Nāc, gars
Skat, kur debesis plīst pušu
Jā
Gars
Vai dzirdi aicinājumu?
Jā
Simba?
Skrienam! Ko tu gaidi?
Dodamies mājās!
Gars
Skat, kur debesis plīst pušu
Jā
Tavs liktenis piepildās
Celies cīņai
Dodies uz tālo zemi
Un savienojies ar diženo garu
Man negribējās tev ticēt.
Ko tu domā pasākt?
Tēvs man reiz uzdeva sargāt visu, ko apspīd saule.
Kurš manā vietā par to cīnīsies?
Es.
Tas būs bīstami.
Bīstami?
Es par briesmām tikai pasmejos.
Tas nevar būt!
Sveiks, Zazū.
Jūsu majestāte.
Sveicu jūs mājās.
-Esam klāt! -Tikai mieru, mēs esam klāt.
Papildspēki ir klāt!
Ko jūs te darāt?
-Mēs neraizējāmies! -Nē, neraizējāmies.
-Mēs neraizējamies. -Nē. Hakuna matata.
-Bijām drusku norūpējušies. -Jā, saproties.
Tu esi mūsu draugs.
Kā tad palika ar vienaldzības līkni?
Nu, mēs tā padomājām,
-ka varbūt tā nedaudz liecas. -Tu pareizi saki.
Es nebaidos atzīt Pumbas kļūdas,
-un šoreiz viņš kļūdījās. -Ko? Tā nebija mana ideja.
Tu man sastāstīji par līkni.
Pagaidi.
Šī ir tā vieta, par kuru tev jācīnās?
Jā, Timon. Te ir manas mājas.
Aiz tās biedējošās klints?
Te derētu mazs remontiņš.
Forši esi te visu iekārtojis, tikai padaudz kaulu.
Paskat, putniņš.
Timon, Pumba, tas ir Zazū.
Oho! Tas ir auks.
Ļoti patīkami.
Simba, mēs būsim ar tevi līdz galam.
Esam jūsu rīcībā, augstība!
Sekojiet man.
Visur hiēnas.
Cerams, nāve būs ātra, un mūs ilgi nekošļās.
Kā tiksim garām slienainajiem sargiem?
Ar dzīvu ēsmu.
Lieliska doma.
No svaigas gaļas tie puiši noteikti neatteiksies.
Mums tikai jāatrod liels,
apaļīgs, sulīgs dzīvnieks.
Varbūt antilope?
Kāpēc visi skatās uz mani?
Ar vislielāko lepnumu un prieku
mēs stādām jums priekšā
jūsu vakariņas.
Cienājieties
Mums izdodas, Pumba!
Mans senais draugs.
Sarabi, kāpēc tu sevi tā nomoki?
Tev tikai jākļūst par manu karalieni.
Kādēļ tu ciet?
Agrākās dzīves dēļ?
Karaļa dēļ, kuru reiz mīlēji?
Es centos tev parādīt, kāds ir patiess karalis.
Patiesa karaļa spēks atklājas rūpēs par citiem.
Es esmu desmitkārt varenāks par Mufasu!
Tu esi niecība, salīdzinājumā ar Mufasu!
Mufasa?
Tas nevar būt.
Liec mierā manu māti.
Simba.
Tu esi dzīvs?
Kā tas var būt?
Esmu atgriezies, māt.
Esmu mājās.
Simba.
Kāds prieks tevi redzēt.
Dzīvu.
Dod man kaut vienu iemeslu, tevi nesaplosīt gabalos.
Es došu tev vairākus.
Redzi,
viņi uzskata, ka es esmu karalis.
Bet mēs tā neuzskatām.
Tava valdīšana ir beigusies, Nag.
Simba ir likumīgais karalis!
Ja mēģināsi viņu uzveikt, tev vispirms būs jāuzveic mūs.
Lauvas, vai esat ar mani?
Izvēlies, Nag. Vai nu atkāpies, vai cīnies.
Vai tiešām jānonāk līdz vardarbībai?
Man negribas nogalināt ģimenes locekli.
Izjust kaunu par to,
ka esmu laupījis dzīvību kādam, ko mīlu.
Es esmu ticis tam pāri.
Bet vai viņi ir tikuši tam pāri?
Vai tavi uzticamie pavalstnieki zina, ko tu izdarīji?
Par ko viņš runā?
Tātad neesi viņiem atklājis savu noslēpumu?
Simba,
tagad tev ir iespēja atzīties.
Pastāsti, kurš vainojams Mufasas nāvē.
Vainojams esmu es.
Tā nav taisnība.
Saki, ka tā nav taisnība.
Diemžēl ir. Man ļoti žēl.
Viņš atzīst vainu.
Slepkava!
Nē. Tas bija negadījums.
Karalis aizgāja bojā tevis dēļ.
Viņš mira tavas vainas dēļ! Vai tu to noliedz?
Es neesmu slepkava.
Vai lai ticam dēlam, kas laupījis tēva dzīvību?
Vai lai ticam dēlam, kas laupījis karaļa dzīvību?
Dēlam, kas pameta māti?
Nē. Es esmu...
Kas tu esi? Saki! Vai tad karalis?
Nē. Es esmu...
-Vai tu esi karalis? -Nē, es esmu...
-Kas tu esi? Saki! -Esmu...
Niecība.
Tad klanies sava karaļa priekšā!
Simba!
Kaut kur redzēts skats.
Kur es to esmu jau redzējis?
Jā, atminos.
Tā izskatījās Mufasa tieši pirms nāves.
Es pavēros lejup
un ieraudzīju bailes viņa acīs.
Man ir mazs noslēpums.
Es nogalināju Mufasu.
Nē!
Manu tēti!
Paša brāli!
Kā tu iedrīkstējies?
Vispirms viņš nogalināja Mufasu,
un nu grib nogalināt mani!
Tu viņu nogalināji!
Pastāsti patiesību!
Neticiet viņa meliem!
Nag,
tu stāstīji, ka ieradies par vēlu pie aizas.
Tā ir patiesība!
Kā tad tu varēji ieskatīties acīs Mufasam?
Slepkava!
Nogaliniet viņus visus!
Lauvas, uzbrukumā!
Simba!
-Pumba, šķiet esam atrāvušies. -Tas bija baisi.
Vai dzirdi dobju ņurdoņu?
Šķiet, vakariņās būs cūka.
Gaļīga un resna.
Resna?
Viņš mani nosauca par resnu?
Izklausījās, ka viņš teica "resna".
Tā nu gan nevajadzēja teikt,
jo es netaisos kaunēties par to, kāds esmu!
Mīļo stundiņ.
Es bēgu no hiēnām,
bet stājos pretī tiem, kas apsaukājas!
-Jūties labāk, Pumba? -Jā.
-Izlādēji dusmas? -Jā.
Šādu maltīti esmu gaidījusi visu mūžu.
Arī es esmu gaidījusi.
Un neesmu vairs mazulis!
Par karali un valsti!
Tas putns.
Es viņam sadošu!
Ķer ciet!
Nē! Viņš sadeva man!
Sadeva man!
Ķeriet to putnu!
Lūdzu! Aprunāsimies.
Tas nekad neapnīk!
Viss beidzies, Nag.
Apžēlojies. Es lūdzu.
Apžēloties?
Par tādu nodarījumu?
Pie vainas ir hiēnas.
Tās pretīgās salašņas mani piespieda.
Es grasos tās novākt.
Tu piemuļķoji hiēnas.
Tāpat kā mani.
Simba,
tu taču nenogalēsi savu vienīgo tēvoci.
Nē, Nag.
Es neesmu tāds kā tu.
Simba,
tu nudien esi cēlsirdīgs.
Es tev atlīdzināšu.
Kā varu sevi pierādīt?
Saki, kas man jāizdara.
Bēdz.
Bēdz prom, Nag.
Bēdz prom un nekad te nerādies.
Jā.
Protams.
Kā pavēlēsiet,
augstība.
Tu neuzvarēsi, Nag!
Šī ir mana karaļvalsts!
Mans liktenis!
Mani draugi.
Tas prasīs laiku, bet kopā mēs radīsim armiju.
Draugi?
Tu teici, ka esam pretīgi salašņas?
Jā. Ka vēlies mūs novākt?
Nē.
Nē, es paskaidrošu.
Es gribēju viņu piemānīt.
Mēs kopā valdīsim!
Nag, tu esi paudis tikai vienu patiesu atziņu.
"Hiēnas vēders
"nekad nav pilns."
Nē!
Jūsu majestāte.
Atceries.
Līdz atrodam savu vietu
Dzīves līkločus metot
Dzīvības lokā
KARALIS LAUVA
Tulkoja: Gundega Gulbe