Když nás planeta Zem prvně vítá
Jsme slepí a chcem slunce znát
Je vůkol nás víc, než jen vidět se dá
Práce víc, než my můžem kdy dát
Máš chápat víc, než pochopíš
Vynalézt víc, než dokážeš sám
Ale slunce je dál
To nám vesmír dal
A jeho zář život dává nám
Život proudí tu v nás
Žene nás to dál
Osud žár i mráz
I lásku dá
Najdem dráhu svou
Kterou bůh nám soudí
Život proudí
Dál proudí tu v nás
Život proudí tu v nás
Žene nás to dál
Osud žár i mráz
I lásku dá
Najdem dráhu svou
Kterou bůh nám soudí
Život proudí
Dál proudí tu v nás
LVÍ KRÁL
Život není spravedlivý,
že ne, můj malý příteli?
Někteří se narodí, aby hodovali,
jiní musí strávit život v temnotách a žebrat o drobky.
Já bych řekl,
že jsme na tom úplně stejně.
Oba bychom rádi změnili svůj osud.
Přichází král!
Toto není cvičení.
Jeho Veličenstvo si vyžádalo audienci.
Jakmile přijde, vysekneš pukrle.
Zazu.
Kvůli tobě jsem přišel o oběd.
Budeš se Mufasovi zodpovídat, proč jsi ráno chyběl při obřadu.
Já se nezodpovídám nikomu.
Scare? Scare.
Ne. Nekoukej na mě tak.
Nemáš hlad, Zazu?
Co společně něco zakousnout?
Mě nemůžeš sežrat!
Pojídat členy královského dvora je zakázáno!
Ne, prosím! Přestaň!
Scare!
Vida, kdo sestoupil mezi poddané.
Se Sarabi jsme tě neviděli při vítání Simby.
To bylo dnes?
Mám děravou paměť.
Rmoutí mne, pokud jsem urazil Tvé Veličenstvo nebo Sarabi.
Jak víš, ke královně chovám nejvyšší úctu.
Jako králův bratr jsi měl být v první řadě.
Já byl první v řadě.
Copak si nevzpomínáš?
Dokud se nenarodil náš drahý malý princ.
Dej si na mě dobrý pozor, Scare.
Ne, Mufaso. Možná by sis měl dát dobrý pozor ty na mě.
Chceš se mnou bojovat?
To by mě ani ve snu nenapadlo. Podruhé.
Velmi moudré.
Jeho Královčenstvu se nemůžeš rovnat.
Co se mozku týče, toho jsem dostal lví podíl.
Přijde-li však na hrubou sílu, tak můj velký bratr
bude vládnout navždy.
Navždy ne, Scare.
Jednoho dne bude vládnout můj syn.
Simba se stane tvým králem.
Ať tedy žije král.
- Co si s ním jenom počnu? - Ale jděte.
Oba víme, že ze Lví země jste ho měl vykázat už dávno.
Je to můj bratr, Zazu. A tady je doma.
Dokud budu králem, nehodlám to měnit.
Černá ovce je v každé rodině.
Můj bratranec si myslel, že je datel.
Bušil do stromů hlava nehlava. Na což není naše hlava stavěná.
Měl neustále otřes mozku. Jste fuč.
Pane, již kvačím!
Simba.
Tati, jsi vzhůru?
Tati, vstávej!
Tati!
Tati, tati!
Tvůj syn se vzbudil.
Před rozbřeskem je to tvůj syn.
Tati, pojď už.
Říkals, že dneska s tebou můžu na obhlídku. A dnešek už začal!
Slíbil jsi mi to! Vstáváš?
Jdeme na to!
- Jdeme na to. - Čím začneme?
Vydáme rozkazy k lovu? Vyženeme zlé vetřelce?
Tati, jdeš špatným směrem.
Tati?
Sem mám zakázáno chodit.
Pohleď, Simbo.
Všude tam, kam dopadá světlo, je naše království.
Tady všude vládneš?
Ano.
Ale panování králů
se podobá sluneční dráze.
Jednoho dne, Simbo,
i moje slunce zapadne,
a až znovu vyjde, budeš králem ty.
A tohle všechno bude patřit mně?
Země nepatří nikomu. Budeš ji chránit.
To je velká zodpovědnost.
Všechno, kam dopadá světlo?
Ty stromy? A napajedlo?
I tu horu?
A tamto v těch stínech?
Tam nikdy nesmíš, Simbo.
Já myslel, že král může všechno.
Vzít si, co chce.
Mnozí hledají, co by si mohli vzít,
pravý král hledá, co by mohl dát.
Vše, co vidíš, spolu žije v rovnováze.
Jako král musíš této rovnováze porozumět
a vážit si všech zvířat,
od mravence až po skákající antilopu.
Ale tati, vždyť my antilopy jíme.
Ano, Simbo. Vysvětlím ti to.
Když zemřeme, z našich těl vzejde tráva.
A antilopy jedí trávu.
A tak jsme všichni součástí věčného koloběhu života.
- Pane! - Dobré ráno, Zazu.
Přinášíš ranní hlášení?
Ano, pane.
Plameňáci plamenně rozmlouvají.
A žirafy zase přehled mají.
Šimpanzi řvou jak paviáni.
- Kočkodani se do kočkování dali. - Co se trochu pobavit?
A vrabci od rána zobáky nezavřeli.
Říkám: "Neřešte ptákoviny."
Drž se při zemi.
Rozumím.
Zkontroluj vítr, stíny
a vyčkej na příhodný moment ke skoku.
Vepři jak prasata líní jsou, a býci v bejkárnách jedou.
Kdo chce psa bít, hůl si vždycky najde.
Říkám to pořád.
A prý že papouškuji.
No toto? Podávám hlášení!
To se ti povedlo!
Pane!
Hyeny! Ve Lví zemi! Přišly sem na lov!
- Kde je Sarabi? - Vede protiútok.
Zazu, odveď Simbu domů.
Chci jít s tebou! Pomůžu ti.
Ne, synu. Zůstaneš s ostatními lvíčaty.
Já nejsem lvíče.
Tak pojď.
Jdeme domů.
Tak jsme tu.
A teď si běž hrát s ostatními lvíčaty.
No bezva.
Jestli chceš něco zabít,
musíš zůstat po větru.
Já lovit umím, strýčku Scare.
Tak to doufejme, že nás nikdy nenapadnou brouci.
Vrať se do doupěte, Simbo. Dětičky nehlídám.
Dětičky? Jednou budu králem ze Lví skály.
Táta mi ukázal celé království.
Říkal, že mu budu vládnout.
Opravdu?
Představ si to.
Až budu král, budu rozkazovat i tobě.
Říkat ti, co máš dělat.
Není to divné?
Ani nevíš jak.
Takže tvůj táta ti ukázal celé království?
Ukázal ti i stíny za severní hranicí?
Ne. Říkal, že tam nesmím. Nikdy.
To má naprostou pravdu.
Sloní hřbitov není vhodné místo pro princátko.
Sloní hřbitov?
Neměl jsem to zmínit.
Ale jednou bys na to stejně přišel,
když budeš král.
Tys tam byl?
Všichni jsme tam byli. Ale pro lvíčata to není.
Hnijí tam kosti
a v kalužích bublá bahno.
Hnijí kosti? Bublá bahno?
Slib mi, že tam nikdy nepůjdeš, Simbo.
A teď upaluj.
A pamatuj.
Je to naše tajemství.
Veličenstvo.
Nalo! Poběž. Musíme jít.
- Kam? - K napajedlu.
Simbo, právě se koupe.
A teď je řada na tobě.
Ale mami!
Já sám.
Nešij sebou.
Vždyť mi cucháš hřívu!
Počkej. Ještě za ušima.
No tak, mami!
Vidíš? Jsem čistý. Můžem už jít?
Hyeny nám neublíží. Všechny jste je přece zahnali.
Ale jenom k napajedlu, dál ani krok.
A držte se po větru.
A ještě něco.
Zazu tam půjde s vámi.
Zazu?
Zazu jde taky,
nebo nikam.
Tak šup šup. Honem.
Utvoříme dvojice.
K napajedlu nejdem, viď?
Jaks na to přišla?
Vodu nesnášíš.
Slyšel jsem o jednom místě, Nalo. Úžasně úžasném...
Řekni, kam jdem.
Na sloní hřbitov.
Je to daleko?
Ani ne. Je to ve stínech.
Ale neboj, byli tam všichni.
Tak daleko jsme ještě nikdy nešli.
- Co když se ztratíme? - Neboj, Nalo.
Ráno jsem byl s tátou na obhlídce celého království.
Žádné problémy nebudou.
O jednom bych věděla.
Bezprostřední nebezpečí! Je čím dál blíž.
Aha, počkat. To je můj stín.
Jak se toho páprdy zbavíme?
Nech to na mně.
Získám nám svobodu.
Jak půvabný pohled.
Náš budoucí král a jeho budoucí choť.
Já se rozplynu.
Jak to myslíš "budoucí choť"?
Jednoho dne budete zasnoubeni.
Sobě oddáni. A sezdáni.
Simbo, ty mu rozumíš?
Svatba!
Jednoho dne budete mít svatbu.
Vy dva spolu.
- To se nestane, Zazu. - Ani za nic.
Nala je kamarádka.
A navíc se bojí nosorožců!
- A on zase nejí impaly. - Jednou jsem ochutnal.
My se nikdy nevezmeme.
Monarcha nedbající tradice?
S takovým přístupem budeš pěkně mizerný král.
Nikdo mi nebude přikazovat, kam mám jít, co mám dělat
a koho si mám vzít.
Budu i králem svého života.
Simbo, svému osudu neutečeš.
Tak sleduj.
Já toužím být ten mocný král
A postrach nepřátel
Ale netuším, jak vládl bys a krátkou hřívu měl
Já budu mít tu nejdelší, ta bude vlát a hřát
A cvičím pohled z výšky k vám a už se učím řvát
Ten fórek se mi k smíchu málo zdál
Ó, já toužím být brzy král
Ty budeš ještě dlouho mlád, hochu.
Řekl bych, že...
Neuslyším: "Běž tam!"
Tím říkám, že...
"Buď hodný a okay."
Tím zas myslím, že...
Neuslyším: "Nech to."
Nebo: "Sem se koukej!"
Sem se koukej!
Neuslyším, kam jít mám
To je konec, vážení.
Udělám, co toužím sám.
Už přišel čas, kdy ty a já si řeknem co a jak
Proč by měl králi do věcí mluvit malý pták?
Když tohle slavné království mě hodlá odmítnout
Vzdám se služby a pryč z Afriky
Chci na svých křídlech plout
To dítě se nám vymklo, co s ním dál?
Simbo!
Ó, já toužím být brzy král
Simbo!
Nevidím tě, Simbo.
Musím tě mít na očích.
Já ho ztratil!
Já vím, oč se snažíš!
Kam to běžíš, Simbo?
Vrať se!
Přede mnou se neschováš, Simbo.
Mou povinností je tě hlídat.
Tak poslechni.
Velmi se omlouvám, ale neviděli jste
malé lvíče?
Je malé, ale roztomilé.
Jenom každý hleď tam
Jenom každý hleď sem
Kamkoli se koukáš
Na výsluní já jsem
Ještě ne.
A každé zvíře nápad dokoná
A celá džungle je jak velký sál
Já tě tam dole vidím!
Tím, že se Simba právě králem stal
Ó, já toužím být brzy král
Simbo!
Ó, jak touží být brzy král
Ó, já toužím být
Jak touží být
Brzy král
Já ho ztratil!
Za tohle mě Mufasa oškube.
Tohle nerozlítám.
Simbo, my se ho fakt zbavili.
Vím, co si teď myslíš.
"Budoucí král je génius."
To si děláš legraci.
Bez královny by se nám pláchnout nepodařilo.
Už jsi zapomněla?
Žádná královna není.
Stejně bys neměl šanci.
Radši bych si vzala hrabáče.
To by tě nějaký musel chtít.
A ty bys mě musel přeprat.
No tak se předveď.
Prohráls!
Dlužíš mi omluvu.
Nikdy!
Prohráls. Už zas.
Nalo, přestaň!
Co to bylo?
Na to ti neskočím, Simbo.
Já vím, že tam nic není.
To musí být ono.
Poběž!
Jsme daleko za hranicí Lví země.
Našli jsme to. Víš, co to znamená?
Že můžeme jít domů.
Že už se k nám nebudou chovat jako ke lvíčatům.
Simbo, slez! Může to být nebezpečné.
Nebezpečí?
Tomu se směju do tváře.
Ty jo!
Slyšíš to, Nalo?
Simbo, pojď už.
Už jsi dokázal, jak jsi statečný.
Slunce zapadá. Nebudu tu jen tak sedět a...
Vida, vida.
Hosty jsme dneska nečekali.
Nechcete se, lvíčátka,
zdržet na večeři?
Jo! Zůstaňte na večeři.
Páč vypadáte jak půlnoční mls!
- Nemůžeš mi nechat trochu prostoru? - Pomáhám.
Kolikrát jsme to řešili?
Jako první jdu já.
Odvádím pozornost, aby je ostatní mohli obklíčit.
No jo, promiň.
Neomlouvej se! A dělej, co máš!
Tak na tenhle pokrm jsem čekala celý život.
Jaká to nečekaná slast, moci sníst syna krále.
Tak počkat! Krále? Jako toho, víš, koho?
Co poroučí jako tam, víš, kde?
Mně ale Mufasa neporoučí.
Nemůžete mi nic udělat!
Jsem budoucí král!
Říká mi, co mám dělat.
Má v sobě jiskru síly svého otce.
Zajímalo by mě,
jak taková statečnost chutná.
Nech je jít, Shenzi!
Udělali chybu. Hrozitánskou chybu!
Ale jestli to uděláš, tak rozpoutáš válku s Mufasou!
Hyeny a lvi jsou ve válce od úsvitu časů.
Ale Mufasův rodokmen tady skončí!
Utečte!
Ať vám neuniknou!
Poběž!
Slyšeli jste to?
Hlas budoucího krále!
Neubližuj mi!
Zkus to znovu!
Ještě jednou se přiblížíte k mému synovi...
Ne, Mufaso. Už nikdy.
Nikdy víc.
Já tě varuju, Shenzi.
Já myslela, kdovíjak nejsi statečný.
Zazu?
Odveď Nalu na Lví skálu.
Ano, pane.
Nebuďte na něj přísný, pane.
Vzpomínám si na jisté svéhlavé lvíče,
které bylo samý průšvih.
Ale nakonec to dotáhlo daleko, nebo ne?
Musím synovi udělit lekci.
Nalo, jdeme.
Simbo?
Úmyslně jsi mě neposlechl.
Já vím.
Vždyť tě mohli zabít.
A co je horší, ohrozil jsi i Nalu.
Chápeš vůbec, co je v sázce?
Ohrozil jsi budoucnost celé smečky.
Chtěl jsem ti dokázat, že to umím.
Být statečný jako ty.
Jsem statečný, jen když musím. Když nemám jinou možnost.
Ale ty se ničeho nebojíš.
Dnes jsem se bál.
Opravdu?
Ano. Bál jsem se, že tě ztratím.
Takže i králové můžou mít strach. Viď?
Větší než si dokážeš představit.
- Něco ti řeknu. - Co?
Myslím, že ty hyeny se bály ještě víc.
Proto si na tvýho tátu nikdo nedovolí.
Pojď sem.
Tati?
- Jsme kamarádi, viď? - Ano.
A budeme vždycky spolu,
viď?
Simbo, povím ti něco, co mi kdysi řekl můj otec.
Vidíš ty hvězdy?
Z těch hvězd dolů shlížejí
velcí králové minulosti.
- Vážně? - Ano.
Kdykoli se budeš cítit sám,
tak si vzpomeň, že ti králové
jsou tam nahoře, aby tě vedli.
A s nimi i já.
Ale já je nevidím, tati.
Musíš hledat, synu.
Musíš hledat.
Mufasa je silnej.
Jako mnohem silnější než my.
- Bereš mi prostor. - Co?
Můžeš si lehnout kamkoli jinam.
- A kam si mám...? - Potřebuju prostor.
- Jasný? - Jasný.
Nechci se tě nijak dotknout. Byl jsi dobrej.
Ale on je...
Vidím, že to děláš schválně.
A statečnej. Drsnej, energickej.
- Schválně mi lezeš na nervy. - Skvělá figura.
Až příště Mufasu potkám,
tak mu dám lekci, na kterou nezapomene.
Tak to máš kliku! Stojí za tebou.
Mufasa?
To není král.
Na svém území jste vyhubili všechno živé.
A když vám pošlu dvě lvíčata,
vrátí se zpět živá.
Tak to budeme muset místo nich sežrat tebe.
Proč se nažrat jen jednou,
když můžete hodovat až do konce života?
Co bys nám ty tak mohl nabídnout?
Místo, kde si naplníte břicha.
Kde můžete cokoli, na co dopadá světlo, zabít.
Lví zemi nám dát nemůžeš.
Ta loviště náleží tamnímu králi.
Právě proto ho musíme zabít.
Mufasa byl vždycky příliš zdrženlivý,
co se lovení týče.
Až budu králem já,
budou si mocní moci vzít cokoli.
Protože břich hyeny není nikdy plný.
Mufasu v souboji porazit nelze.
Mufasa je ze staré školy
A váhavě vládne, to vím
A selhání ta všem nám škodí
Chcem víc, vizi především
I časy lví se s dobou mění
To šance je pro hyeny
Má vize je jasná a dravá
A v ní jste, už provždy, i vy
Připrav se na převrat epochální
A ber i tu nejhorší lest
Mé pečlivé plány
A mé vyčkávání
Sto let přemáhání mi splní mé přání
Být král všude známý
Mít respekt a váhu
Mít moc, vzhůru k bohům se vznést!
Brousím zuby a jsem na ten den
Připraven
- Připraven - Připraven
Připraven, připraven
- Připraven - Připraven
Připraven, připraven
Připraven
Brousím zuby a jsem na ten den
Připraven
Táta se na mě pěkně zlobil.
Proto jsme tady, Simbo.
Myslím, že vím, jak si ho můžeš udobřit.
Dárkem. Pak zapomene na všechno, co se stalo.
Ale je král. Co mu můžu dát?
Svůj řev.
Můj řev?
Ano!
Slyšel jsi to?
Do téhle rokle chodí lvi hledat svůj řev.
Všichni lvi?
I můj táta?
I Mufasa sem zašel, když byl v tvém věku.
Odmítl odejít,
dokud jeho řev nebyl slyšet až nad roklí.
Až tam nahoře?
Tak poznáš, že jsi svůj řev našel.
S trochou cviku
tě už nikdo nebude mít za lvíče.
Tak sleduj.
To zvládneš, Simbo.
Chce to čas.
Vyzvednu tě později.
Táta na mě bude pyšný, že jo?
Na tenhle dárek nezapomene.
Mufaso! Honem!
V rokli se splašili pakoně!
Je tam Simba!
Simba?
Já ho najdu.
Zazu!
Vydrž! Pomoc je na cestě!
Tamhle je! Na tom stromě!
Už běžím, Simbo! Vydrž!
Pomůžu jim, Zazu! Ty přiveď smečku!
Leť!
Tati!
Simbo!
Pojď ke mně, synu.
Skoč!
Tati!
Scare!
Pomoz mi.
Ať žije král!
Ne!
Tati?
Vzbuď se. Vstávej.
Pomoc! Prosím! Pomozte!
Simbo!
Cos to udělal?
Splašili se pakoně.
On mě chtěl zachránit.
Byla to nehoda.
- Tohle jsem nechtěl. - Ovšem že ne.
Takové neštěstí by si nepřál nikdo.
Ale král je mrtev.
A kdyby nebylo tebe,
tak by ještě žil.
Tvůj otec v tebe vkládal velké naděje.
Mnoho věcí ti prominul.
A tys mu takhle oplatil.
Nevěděl jsem to.
Co tomu řekne tvá matka?
Syn, který zavinil smrt svého otce.
Kluk, který zabil krále.
Co mám dělat?
Uteč.
Uteč pryč, Simbo.
Uteč a nikdy se nevracej.
Zabte ho.
Přesvědčte se, že je po něm.
Už zase?
Tak promiň.
- A tuhle vzdálenost udržuj. - Jasný.
Takovej pád by žádný lvíče nepřežilo.
Hele, řekneme jí,
že jsme slezli dolů a sežrali ho.
Tak to beru. Padám hlady.
Ale žrát ho nebudem.
Simba je mrtvej.
A víc vědět nepotřebuje.
Když říkáš.
Mufasova smrt je hrozná tragédie.
Byl nejlepší vůdce, jakého kdy smečka měla.
Ztráta bratra
je pro mě hlubokou ranou.
A malý Simba, který sotva začal žít.
Krev toho lvíčete byla naše budoucnost.
Jímá mě nesnesitelný zármutek.
Kéž bych se byl dostal do té rokle včas
a mohl je zachránit.
A tak se jen s těžkým srdcem
ujímám trůnu.
Mufasa a Simba jsou mrtví,
takže vaším králem jsem teď já.
A musím přiznat,
že nemohu nést toto břímě sám.
Budu potřebovat spojence,
kteří mi pomohou zajistit bezpečí smečky.
Nalo, drž se u mě.
A tak z popela této tragédie
povstaneme a uvítáme úsvit nové éry.
Velké...
a oslnivé budoucnosti!
No nazdar.
Těsně vedle!
Jednou ty supy dostanu!
Jednou určitě!
Proč ti na tom tak záleží?
Mám pocit, že by mi pak bylo líp.
Ale ne. Malej lev!
- To není lev. - Tak se běž podívat.
- Co je to? - Pták v kožichu!
Vypadá to jako lev.
Ale není. Juknu se zblízka. S dovolením.
Tak se podíváme, koho to tu máme.
To je lev!
- Utíkej, Pumbo! - Počkej, Timone.
Je to jen lvíče!
Ale vyroste!
Necháme si ho? Prosím.
Každej den ho budu venčit!
Když nadělá, uklidím to!
Nadělá z tebe kotlety.
Sežere tě a mě použije jako párátko.
Ale až vyroste a zesílí, bude na naší straně!
Mám nápad. Mít ho tak na svý straně.
Soustřeď se!
Mít na svý straně divokýho lva by vůbec nemuselo bejt špatný!
Takže si ho necháme?
Jasně, že si ho necháme.
Kdo má tady vždycky ty nejlepší nápady?
A bude se jmenovat Fred!
Co jste zač?
Ti, co ti zachránili krk.
Riskovali jsme životy a zahnali supy!
Hordy jich byly. Hejna.
Já jsem Pumba.
- A tohle Timon. - Víš, že jsme ti zachránili krk?
Vždyť je to jedno.
Ten má ale depku. Je mu to jedno.
Nemám svejch problémů dost?
Mám si přidat ještě ty jeho?
Ale můžeme mu pomoct. Teď by to šlo.
Tak co je s tebou? Ale moc to nerozváděj.
Udělal jsem něco hrozného.
Nechci o tom mluvit.
Všichni děláme chyby.
Ale vždycky se to dá nějak napravit, ne?
To byste museli změnit minulost.
To máš dost neskromný požadavky.
- To je dost těžký. - Fakt.
Změnit minulost? Ta se už stala.
Ta se změnit nijak nedá.
Ale víš, co změnit jde?
Budoucnost. Na to jsme experti.
Doslova.
Umíte změnit něco, co se ještě nestalo?
Chceš-li změnit budoucnost, musíš minulost hodit za hlavu.
S rozběhem.
Zlý věci se stávaj. Ale ty s tím nic nenaděláš, chápeš?
Chápu.
Omyl! Když se k tobě svět otočí zády,
otočíš se ty zády ke světu!
A zabýváš se jen tím, co bude!
A na všechno si řekneš: "No a?"
Takhle jsme se to neučili.
Možná že potřebuješ novou lekci.
Opakuj po mě, kluku. Hakuna matata.
- Cože? - Hakuna matata.
Hakuna matata.
Napoprvý to většinou dělá větší dojem.
- No nic. Hakuna matata. - Leckdo začne tleskat.
To znamená "žádný trápení". A raz...
Odpočítávám vždycky já.
- Já chci počítat! - A co spolu?
- Dobrej nápad. - Tak jo.
A raz a dva a...
Hakuna matata
Ta dvě slovíčka zněj
Hakuna matata
Není nápad zlej
Vše, co tě trápí, rychle za hlavu dej
Tohle učení
Tě odmění
Hakuna matata
- Hakuna matata? - Jo. To je naše motto.
- Co je to motto? - Nic. Ty motovidlo.
- Pěkný. - Stěr!
Ta dvě slova ti vyřeší všechny problémy.
Jo. Tak třeba tady Pumba.
Proč? Když byl mladý divočák
Já byl mladý divočák
- Co tvoje nervy? - Je to srdcervoucí příběh.
On zjistil, že jeho parfém nevoní všem
A když jed, každý rád se spasil útěkem
Duši citlivou mám, ač nevypadám
Měl jsem žal, každý se po větru stát bál
Já vždycky při tobě stál a to jsem si dal.
- Já hanbu měl - On hanbu měl
Změnit jméno jsem chtěl
Jo? Chtěl jsi být "Brad"?
Byl jsem tenkrát smutný
vždy když jsem si uprd
Tak přerušíš mě už?
Ne! Jsi děsný prase!
Hakuna matata
Ta dvě slovíčka zněj
Hakuna matata
Není nápad zlej
Vše, co tě trápí, rychle za hlavu dej
Jo, zpívej to
Tohle učení
Tě odmění
Hakuna matata
Vítej v našem skromném domově.
Tady žijete?
Žijeme si, kde se nám zachce.
Děláme si, co libo.
To je nádhera.
Je tu hezky, viď?
Vážení, tohle je Simba.
Vždyť je to lev.
Co bude žrát? Čím to chcete krmit?
Já mám hlad, že bych snědl celou zebru.
A je to tu.
Ne, kluku. Zebry nám došly.
A antilopy?
- Taky. - Poslouchej,
chceš-li žít s námi, musíš jíst, co my.
Ale hlavně nesníst nás.
Tady se dá určitě schrastit něco na zub!
- Jo! - To je bašta!
Ustupte, vážení!
Co to je?
Křupavý.
Tenhle měl oříškovou příchuť!
Tenhle byl ideálně uleželý!
- Slizký, ale výživný. - Pěkně křupou.
- Místní produkt. - Fakt?
Vždyť jsou přímo odsud.
Tohle je život, jak má bejt.
Bez pravidel.
Bez starostí.
To je ta s krémovou náplní!
- Ty já miluju. - Já taky.
- Dáš mi hlavu? - Tak co?
Tak jo.
Hakuna matata.
Slizký,
ale výživný.
- Přesně tak! - My nelžem!
Vajíčka! Pavoučí vajíčka!
Hakuna matata
Vše, co tě trápí, rychle za hlavu dej
Tohle učení
Tě odmění
Hakuna matata
Vše, co tě trápí
Rychle za hlavu dej
Tohle učení
Tě odmění
Hakuna matata
A ještě jednou.
- To už stačilo. - Dobrýho pomálu.
- Sotva jsme to rozjeli. - Nech je roztoužený.
Během tý písně jsi přibral 200 kilo.
A my vypadáme furt stejně.
Vše, co tě trápí
- Ať už dá pokoj. - Tys chtěl zpívat.
- Já že chtěl? Tys začal. - Je to náš hit.
- Nesmíme se o něj dělit. - Zapadá slunce.
Je to náš hit, můžem...
Ať už zmlkne.
Vše, co tě trápí
Teď improvizuje. To je zlej sen.
Zní to čím dál líp.
Nalo.
Pojď.
Lehni si k nám.
Zazu, kde jsi byl?
Odpusť, Nalo. Dřív to nešlo.
Ranní hlášení, Zazu.
Lví zemi hrozí bezprostřední nebezpečí.
Hyeny odehnaly zbytek stád.
Ten pták je zpět!
Na něj!
A už se nevracej, jinak tě sežereme!
Musíme něco udělat, Sarabi. Musíme se vzepřít!
Nalo. Scar je náš král.
Ale ty jsi královna!
Měli bychom odejít, než bude pozdě!
Musíme zůstat spolu a chránit Lví zemi.
Je to náš domov. Nesmíme ho opustit.
Já si náš domov pamatuji jinak.
Náš čas přijde, Nalo.
Buď trpělivá.
Sarabi.
Chce s tebou mluvit král.
Nechoď tam.
Já se ho nebojím.
Nepřidáš se, Sarabi?
Jídla je dost pro všechny.
Lovíš nadměrně, Scare.
Jenom jsem zdokonalil styl.
S pomocí své armády.
Všechno vyvraždíš.
Nechápeš? Nikdo se mne neodváží vyzvat k souboji.
Konečně si můžeme vzít, co chceme.
My?
Před lety sis místo mě vybrala Mufasu.
Ale teď vládne nový král.
Tak přestaň být tak sobecká.
Jediný sobec jsi tu ty.
Ostatní lvi k tobě vzhlíží.
Dokud mi budeš odolávat, nepřijmou mne.
Zaujmi místo po mém boku a budeme hodovat spolu.
Já tvou královnou nikdy nebudu!
Pak dneškem počínaje
budou lvi jíst až po hyenách.
A po těch nikdy moc nezbude.
Kampak máš namířeno, mladá dámo?
Leť pryč, Zazu.
Jdu hledat pomoc.
Já nikam nepoletím.
Musím tě chránit, takže alou zpátky do pelechu.
Já už od nikoho chránit nepotřebuju.
Scare! Jak rád tě zase vidím.
Snad nejdu nevhod!
Už jsem ti vyprávěl o svém bratru, který si myslel, že je datel?
Nalo...
Já tě chytím!
Já tě chytím! A mám tě!
Simbo! To jsi ty!
Viděl jsi to? Ten motýlek byl skoro můj!
Málem jsem ho chytil.
Myslel jsem, že jsi lev. Takovej ten jinej.
Ten opravdickej.
Ne že bys nebyl opravdickej lev. Ale ten, co žere...
Tak já radši jdu.
Hej, kam ten spěch?
Nezakousnem spolu něco?
Co to do něj vjelo?
Simbo...
Jak to jenom říct?
- On je kořist. - Jo.
Těžko se bude kočkovat s dravou šelmou.
Ne. Kočkování nebude.
Proč ne?
Pochop, že v přírodě vládne křehká rovnováha.
Jo. Koloběh života. To znám.
- Ne. - Ne, ne. S kolem...
- to nemá nic společnýho. - Ne, fakt.
- Žádný běhání dokola. - Na kolo zapomeň.
- Je to přesně naopak. - Jo.
- Je to čára. - Jo.
Bezvýznamná čára nezájmu.
A my všichni upalujeme k jejímu konci.
A až doběhnem na konec, bude šlus.
- Přesně. - Konečná!
- Nicota. - Šmytec.
A proto si můžeš dělat,
co se ti zachce.
Tvoje čára neovlivňuje čáry ostatních.
Chvíli žiješ a pak šlus. Jako tady ten.
Vážně to není spíš kruh?
Který nás všechny spojuje?
To bychom byli všechno tohle.
A co bych udělal já,
- by mělo vliv na něj a na toho taky. - Tak to nefunguje.
Takže dělat si, co se nám zlíbí, by nebylo cajk.
Řeknu ti to jednoduše.
- Život nemá smysl. - Jo.
Proto se musíš starat jen o sebe.
A dělat si, co chceš, Simbo.
Jo, Simbo. Poprvé ti dáváme důvěru,
abys vymyslel plán pro dnešní den.
Je to důležitý. Vzpomeň si, co jsme tě učili.
Takže co bys chtěl dělat?
Vůbec nic.
Výborně! Pochopil to!
Bašta!
Pusťte mě k tomu!
- Křupavý! - Je prostřeno!
Fíha!
Ať slouží, Simbo.
Díky. To budou ti termiti.
Anebo cvrčci.
A to se ptáš, proč radši přespávám pod zemí.
Ty, Timone.
Taky někdy koukáš a divíš se, co jsou ty tečky tam nahoře?
Pumbo. Proč bych se divil? Já to vím.
Fakt? A co to je?
Svatojánské mušky.
Jsou to světlušky, co uvízly v té obří modročerné tmě.
Tak to dává smysl.
Já myslel, že to jsou plynový koule, co hoří miliardy kilometrů odtud.
Ale Pumbo, to máš z toho, že trpíš plynatostí.
Já vím.
Co myslíš ty, Simbo?
No já nevím.
Ale kdysi mi někdo řekl,
že tam jsou králové minulosti
a shlížejí na nás.
Tak to je teda dobrý! Taková blbost!
Kdo to kdy slyšel?
Koukaj na nás mrtvý králové!
Doufám, že z toho nebe nespadnou!
Držte se, Veličenstvo! Nepouštějte se!
Byly by z nich placky.
- To teda. - Simbo, přemejšlej.
Proč by se o nás měli zajímat králové?
- Jsme odpadlíci. - Královští vepři.
- Já nemůžu! - Ne! Já nemůžu!
- Já nemůžu! - Ty můžeš. Já nemůžu!
Jo.
To bylo hloupý.
Skočím pro něco na zub nebo tak.
- Proč jsi mu tohle říkal? - Ani nevím.
Hned jsem věděl, že to blbě skončí.
- A ty se začneš smát. - Ty ses smál taky.
No dovol? To bych neudělal.
To jsem tomu dal.
Simba.
Simba je naživu!
V temné džungli, v té zrádné džungli
Tam lev dnes v noci spí
Klid je v džungli, v té zrádné džungli
Tam lev dnes v noci spí
Poblíž vísky, té klidné vísky
Tam lev dnes v noci spí
Poblíž vísky, té klidné vísky
Tam lev dnes v noci spí
Proboha! Pumbo!
Utíkej jak o život!
Zdrhej, Pumbo!
Timone, pomoc!
Pumbo!
Pumbo?
Já umřu!
Už běžím, Pumbo! Nevzdávej to!
Uhni!
Ne!
To ne!
Ne!
Nalo?
Simbo?
Jsi to opravdu ty?
Jo.
Jsem to já, Simba!
- Kde ses tu vzala? - To jsou věci!
Ty jsi kočka!
Pumbo.
Myslím, že tě nesežere.
Kdes celou tu dobu byl?
Myslela jsem, žes umřel!
Myslelas, že je po něm? Já zas, že je po mně!
Myslel jsem, že mě sežereš.
Jak milé!
Než budem pokračovat. Odkud že se znáte?
Timone, Pumbo.
Moje nejlepší kamarádka Nala.
Nejlepší? To zabolelo.
Bude se ti tu líbit!
Je to tu úžasné. Tohle místo je splněný sen.
Simbo, musíme jít.
Scar se spojil s hyenami.
Musíš zaujmout své místo jako král.
Král? Simba?
Klekáme před tebou jako věrní poddaní.
Pumbo, jen klid. Ona se mýlí.
- Tohle je přitažený za hřívu. - Pěkný.
Uvědomuješ si, co to bude pro všechny znamenat?
Co to znamená pro mě?
Musíš se vrátit domů.
Já jsem doma tady.
Prosím, zůstaň.
Je to tu úžasné.
Bude se ti tu líbit.
Nemůžu.
Jen pojď!
Aspoň ti to tady ukážu.
Kam běžíš?
Simbo, to je taková krása.
A už vím, co bude
Já ne. Co?
A jim se to jen zdá
Komu jako?
Že poznaj lásku, a tím se stane nám
Že z tria zbydem dva
Aha, už chápu.
Jak sladce líbá soumrak,
Jo.
Ta kouzla tajemná.
No jo, kouzla.
A je čas na románek z vyšších sfér
To průšvih znamená
Vím, že nám noc lásku dá
Klid, mír se blíží s ní
Svět chvíli má to vzácné souznění
Jsme láskou spříznění
Já chci ji říct moc věcí
Jen jak ji oslovím? Má minulost je past
Ne, nemožné!
O té jí nepovím
On v ústraní se skrývá
Já jenom ptám se dál
Proč nemoh by být král, když vím, že už
Je v srdci dávno král?
Vím, že nám noc lásku dá
Klid, mír se blíží s ní
Svět chvíli má to vzácné souznění
Jsme láskou spříznění
Vím, že noc nám lásku dá
Už blízko má svůj žár
Už jde k nim vzdor zrádným temnotám
Rázem z dvou je pár
A když ta noc jim lásku dá
Tak už dál to znáš
Dny veselé mu spláchl tok dějin
Je ztracen přítel náš
Co jsem říkal? Není to tu skvělé?
Možná by to takhle mohlo být navždy.
Je tu překrásně.
Ale jednomu pořád nerozumím.
Když jsi celou tu dobu byl naživu,
proč ses nevrátil domů?
Tolik jsme tě potřebovali.
Zvládli jste to, ne?
Mě nikdo nepotřebuje.
Jsi náš král.
Nalo, Scar je král.
Simbo, zpustošil celou Lví zemi.
Nemáme potravu, chybí voda...
S tím já nic nenadělám.
A co tvoje matka?
Je to tvoje povinnost.
Musíš se se Scarem utkat.
Já se nemůžu vrátit. Nikdy.
Proč?
Kvůli tomu, co se stalo v rokli?
Scar nám řekl...
To bys nepochopila.
Nezáleží na tom, už ne.
Hakuna matata.
Cože?
To jsem se naučil až tady.
Někdy se stane něco zlýho a už to nejde nijak napravit.
Tak proč se trápit?
Proč se trápit?
Co je to s tebou?
Ty nejsi Simba, kterého jsem znala.
A nikdy už nebudu. Jsi spokojená?
Ne, jsem zklamaná.
Začínáš se chovat jako můj otec!
Tím líp. Protože ty se tak nechováš.
Nemáš vůbec ponětí, co jsem si prožil!
Přišla jsem, abych tu našla pomoc.
Asi jsem se spletla.
Sbohem, Simbo.
"Zklamaná?"
Chce, ať se vrátím domů?
Já jsem doma.
"Nejlepší kamarádka"?
Kdo se koho prosí? Nepotřebuju nikoho.
Jsem sám.
Běž pryč.
Ale to se nedozvíme odpověď na otázku.
Na jakou? Co jsi zač?
Já vím přesně, co jsem zač.
Otázkou je, kdo jsi ty?
Nejsem nikdo. Takže mi dej pokoj. Ano?
Každý je někdo. I nikdo je někdo.
Nějak se ti to v hlavě plete.
Mně že se to plete?
Ty ani nevíš, co jsi zač.
A ty to jako víš?
Já jsem držel Mufasova syna.
Znal jsi mého otce?
Omyl.
Já znám tvého otce.
Zemřel. Už je to dávno.
Ne, on žije!
Můžu tě k němu zavést.
Pojď za mnou. Uvidíš sám!
Hej!
Snad mi budeš stačit!
Počkej!
Pojď za mnou!
Dělej! Neloudej se!
Hej! Zpomal!
Radši si pospěš!
Počkej! Už běžím!
Pojď.
Tvůj otec tě čeká.
Vidíš ho?
Nevidím vůbec nic.
Koukni blíž.
Vidíš?
Žije v tobě.
Simbo.
Tati?
Simbo.
Musíš zaujmout své místo v koloběhu života.
Nemůžu.
Musíš si vzpomenout, kdo jsi.
Jediný pravý král.
Odpusť.
Nedokážu být jako ty.
Jako král jsem byl nejvíce hrdý na to,
že ty jsi můj syn.
To bylo kdysi dávno.
Ne, Simbo. To je navždy.
Prosím.
Neopouštěj mě zase.
Nikdy jsem tě neopustil.
A neopustím.
Pamatuj, kdo jsi.
Pamatuj.
A tak se znovu ptám.
Co jsi zač?
Já jsem Simba.
Syn Mufasy.
Přilét
Hlas, co láskou zářil
Přilét
Viděl se v tvé tváři
Simbo?
Poběž! Co se tak loudáš?
Vracíme se domů!
Přilét
Hlas a pýchou rozkvet
Teď tebou uzavře se kruh
Života řád
Lví král se v tobě vrátí zpět
A skálu lví chraň dál náš duch
Nechtěl jsem ti to věřit.
Co s tím budeš dělat?
Otec mi kdysi řekl, abych bránil vše, nač dopadá světlo.
Když nebudu bojovat já, tak kdo?
Já.
Bude to nebezpečné.
Nebezpečí?
Tomu se směju do tváře.
Já snad sním!
Ahoj, Zazu.
Veličenstvo.
Vítejte doma.
- Tak jsme tu! - Můžete se uklidnit.
Posily dorazily!
Co vy dva tady děláte?
- Neměli jsme starost. - Jo, žádnou.
- Znáš to. - Hakuna matata.
- Měli jsme obavu... - Páč jsi...
Náš kámoš.
A není život jen bezvýznamná čára nezájmu?
Přemýšleli jsme o tom.
- Možná je krapet zahnutá. - Tak nějak.
Nemám problém přiznat, když se Pumba mýlí.
- Tohle je jeden z těch případů. - Cože?
Čáru sis vymyslel ty.
Momentíček.
Ty chceš bojovat tady o tu spoušť?
Ano, Timone. Je to můj domov.
Někde za tou děsivou skálou?
Chtělo by to tady zútulnit.
Ne že by to nemělo šmrnc, ale těch mršin je tu nějak moc.
Hele, pták.
Timone, Pumbo, tohle je Zazu.
Já se picnu! Papuchalk.
Šarmantní.
Simbo, budem s tebou bojovat až do konce.
Jsme vám k službám, můj pane.
Pojďte za mnou.
Hyeny, kam se podíváš.
Doufám v rychlou smrt. Hlavně ať mě nežvejkaj.
Na co by ty uslintaný stráže mohly skočit?
Přece na špek.
To je skvělej nápad.
Pohledu na maso hyeny nikdy neodolaj.
Takže stačí jen sehnat nějakýho
pěkně macatýho špekouna.
Třeba někoho, jako...
Co na mě všichni tak civíte?
Je pro mne nejhlubší poctou a největším potěšením
moci vám naservírovat
vaši večeři.
Buďte host
Funguje to, Pumbo!
Můj starý příteli.
Sarabi, nač jeden druhého soužit?
Stačí, když se staneš mou královnou.
Kvůli čemu tak trpíš?
Kvůli vzpomínce na bývalý život?
Na krále, jehož jsi milovala?
Snažil jsem se ti ukázat, kdo je ten pravý král.
Scare, moc pravého krále spočívá v soucitu.
Jsem stokrát lepší král, než byl Mufasa!
Ty se mu nikdy nevyrovnáš!
Mufasa?
To není možné.
Nedotýkej se mé matky.
Simba.
Ty žiješ?
Jak je to možné?
Jsem tady, matko.
Jsem doma.
Simbo.
Jsem tak rád, že tě vidím.
Živého.
Dej mi jediný dobrý důvod, proč tě neroztrhat na kusy.
Dám ti víc než jeden.
Víš,
ony mne mají za krále.
Ale my ne.
Tvá vláda skončila, Scare.
Naším pravým králem je Simba!
A jestli ho chceš, musíš jít přes nás.
Jste se mnou, lvi?
Vyber si sám, Scare. Odstup, nebo bojuj.
Musí všechno končit násilím?
Jak strašné je být zodpovědný za smrt člena své rodiny.
Cítit stud a vědět,
že jsem vzal život někomu, koho miluji.
Já už jsem to překonal.
Ale překonali to i oni?
Vědí tvoji věrní poddaní, čím ses provinil?
O čem to mluví?
Tys jim o svém malém tajemství neřekl?
Nu, Simbo,
teď máš příležitost se přiznat.
Řekni jim, kdo je zodpovědný za Mufasovu smrt.
Jsem to já.
To není pravda.
Řekni, že to není pravda.
Je to tak. Odpusť mi.
Přiznává to!
Je to vrah!
Ne. Byla to nehoda.
Nebýt tebe, král by ještě žil.
Zavinil jsi jeho smrt! Popíráš to?
Já nejsem vrah!
Máme věřit synovi, který vzal život vlastnímu otci?
Synovi, který vzal život králi?
Synovi, který opustil svou matku?
Ne. Jsem...
Co jsi? Řekni to! Jsi snad král?
Ne. Jsem...
- Jsi snad náš král? - Ne, jsem...
Tak co jsi? Řekni to!
Nejsem nikdo.
Pak se pokloň svému králi!
Simbo!
Co mi to připomíná?
Kdepak jsem tohle jen viděl?
Už si vzpomínám.
Takhle se na mě díval Mufasa, než zemřel.
Hleděl jsem mu do očí
a v těch očích byl děs.
A teď moje malé tajemství.
To já zabil Mufasu.
Ne!
Mého otce!
Vlastního bratra!
Jak jsi mohl?
Nejdřív zabil Mufasu,
a teď chce zabít i mě!
To tys ho zabil!
Řekni jim pravdu!
Nevěřte jeho lžím!
Scare,
říkal jsi, že ses nedostal do rokle včas.
To je pravda!
Tak jak jsi mohl vidět děs v Mufasových očích?
Ty vrahu!
Všechny je zabte!
Lvi! Na ně!
Simbo!
- Zdá se, že jsme je setřásli. - Bylo to děsuplný.
Taky slyšíš to vrčení?
Koukám, že k večeři bude vepřový.
Špekatej pašík.
Pašík?
On řekl, že jsem pašík?
Skoro se mi zdálo, že řekl "špekatej pašík"!
Což by byla drzost.
A já se přece nenechám urážet kdejakou hyenou!
No nazdar.
Možná před hyenama zdrhám.
Ale šikanovat mě nikdo nebude!
- Je ti líp, Pumbo? - Jo.
- Dostal jsi to ze sebe? - To si piš.
Na tenhle pokrm jsem čekala celý život.
Stejně tak jako já.
Jenomže teď už nejsem lvíče!
Za krále a zemi!
To je ten pták!
Mám ho!
Já ti dám!
Ne! Dostal mě!
Dostal mě!
Chyťte ho!
Prosím! Pojďme to probrat!
Tohle se nikdy neomrzí!
Je po všem, Scare.
Dej mi milost. Prosím.
Milost?
Po tom, cos udělal?
Můžou za to hyeny.
Ti mizerní mrchožrouti mě navedli.
Měl jsem v plánu je všechny zabít.
Ne, ty jsi je obelhal.
Stejně tak jako mě.
Simbo,
přece bys nezabil vlastního strýce.
Ne, Scare.
Nejsem jako ty.
Simbo,
jak jsi šlechetný.
A já ti to vynahradím.
Jak se ti mohu odvděčit?
Udělám všechno, co budeš chtít.
Uteč.
Uteč pryč, Scare.
Uteč a nikdy se nevracej!
Ano.
Ovšem.
Jak si přejete.
Veličenstvo.
Nemůžeš vyhrát, Scare!
Tohle je mé království!
Moje poslání!
Přátelé.
Nějakou dobu to bude trvat, ale společně vybudujeme armádu.
"Přátelé?"
Neříkal jsi náhodou, že jsme "mizerní mrchožrouti"?
Jo. Chtěls nás zabít?
Ne.
Vysvětlím to.
Snažil jsem se ho obelhat.
Budeme vládnout spolu!
Pravdu jsi říkal jen jednou v životě, Scare.
"Břich hyeny
není nikdy plný."
Ne!
Vaše Veličenstvo.
Pamatuj.
Najdem dráhu svou
Kterou bůh nám soudí
Život proudí
Dál proudí tu v nás
Život jde dál
LVÍ KRÁL
Překlad: Vojtěch Kostiha