Kaj je potrebno, da boste upoštevali opomine sodišča?
Očitno je, da ne jemljete te zadeve resno.
Ne bom dovolil, da še naprej nadlegujete te ljudi.
Je to jasno?
Če prekršite to prepoved približevanja, vam zagotavljam,
da boste preživeli 40 dni v zaporu.
Resno mislim. Samo še en prestopek.
Temu sodišču je jasno,
da potrebujete strokovno pomoč
in terapijo glede obvladovanja jeze.
Sodišče vam priporoča, da poiščete pomoč,
ker pa to ne boste storili prostovoljno,
pa je to zahteva, da niste v zaporu.
Sem bil dovolj jasen?
–Melinda?
Ja, vaša milost.
DrSi predstavlja ZAGRENJENOST
Torej,
mislite, da imate težavo z jezo?
Pri pizdi materni, da jo imam.
Mislite, da ste upravičeni do te jeze?
Kot bi me vprašali, če sem upravičena biti lačna.
On je povzročil vse to.
Nisem jaz, pesjan mi dolguje. –Kaj mislite, da vam dolguje?
Vsak presneti dih v njegovem telesu.
Zakaj tako čutite?
Ne veste, kaj mi je storil.
Pojma nimate.
Bi delili z nami, kaj je naredil?
Imam izbiro?
Vsi imamo izbiro.
Ne, če me sodnik prisili, da sedim tu.
Veste kaj? To je oslarija.
Ta drekač me muči in se mu nič ne zgodi.
Kaj pišete? –Samo zapiske.
In kaj pravijo vaši zapiski?
Da sem stereotip?
Mislite, da ste to? –Kje pa!
Sita sem že poslušati to.
Vedno, ko se črnka razburi, je stereotip.
"Ona pa mehkuži moške."
Mislite, da ste to storili? –Prasica,
kaj me ne poslušaš?
Nikoli mu nisem ničesar storila.
Bila sem vse, kar je potreboval.
Bila sem …
Bila sem močna, ko me je potreboval.
Bila sem šibka, ko me je potreboval.
Bila sem pomilovanja vredna.
Bila sem …
Ne govorite mi, da nimam pravice biti jezna.
Mislite, da sem to rekla?
Briga me, kaj ste rekli, ampak to ni prav.
Vse to ni prav. –Zakaj ne opraviva to?
Zakaj ne začneva od začetka?
Pomagajte mi razumeti to krivico, povejte mi, kaj se je zgodilo.
Kako daleč nazaj se želite vrniti?
Spomnim se vsakega prekletega dneva.
V tem je težava.
Ne morem pozabiti.
Ne morem si izbiti ven iz glave.
Torej,
kako daleč se želite vrniti?
Začniva na začetku.
Dobro. –Kako ste ga spoznali?
Deževalo je.
Bila sem na kolidžu,
in učila sem se dolgo v noč.
Močno je deževalo.
Kaj pa vem, meni se dogajajo čudna sranja, ko dežuje.
Ob vodi.
Hotela sem se vrniti v dom, ko sem se zaletela nanj.
Ne! –Presneto! –Pazi, kje hodiš!
Ti si bedak, ki se je zaletel v mene!
Punca, kaj te muči?
Presneto!
Zdravo. Je Melissa tu?
Nobene Melisse ni tu.
Aja, Melinda je … –Kaj bi rad?
Kdo je to? –Tisti bedak.
Žal mi je. Izvoli. Imam nekaj tvojih listov.
Super, res super.
In mislim, da imaš kakšnega mojega. –Nimam, žal.
Izvoli, oprosti ji. Slaba je pri zgodovini,
in danes bi mogla oddati … –Sara!
Nasvidenje. –Res mi je žal, da sem se zaletel vate.
Lahko sem zelo zatopljen, ko delam na projektu.
Žal mi je. –Dobro, prav.
Če mi dovoliš, imam še 24 h, da napišem referat.
Tako da, srečno.
Tvoja osnova je napačna na prvih štirih straneh,
in dejstva špansko-ameriške vojne so tudi napačna.
Profesor Huff bo to opazil v trenutku.
Kako pa to veš? –Lani sem ga imel.
Se opravičujem, da sem prebral prve strani.
Dobil sem desetko v njegovem razredu.
Lahko ti pomagam, če hočeš.
Bila sem tako jezna, ko sem ga prvič videla,
da sploh nisem opazila, kako čeden je bil.
Prosim? Bil je krasen, to mu moram priznati.
Hudič ve, kako sestaviti paket.
Pred mano je stalo vse, kar imam rada.
Bil je temen, seksi.
Bilo je 1497. –Ne.
Pretežko je, da bi si zapomnila. Lahko imava odmor?
Nočem več govoriti o tem. –Nimaš več dosti časa.
Preveč je, V redu?
Možgane mi bo razneslo.
Pogovoriva se o tebi.
Tisti papirji, ki si jih potreboval, kaj so bili?
Povej mi. –Mislim, da sem našel rešitev za zelo staro težavo.
Ustvarjam baterijo, ki se lahko sama napolni.
Če deluje, se lahko uporablja v avtih, domovih, kje češ.
Jaz pa bom zelo bogat. Z reševanjem okolja, seveda.
Seveda.
Bil je tako očarljiv, tako pretkan.
Zelo si želim,
da bi mi takrat nekdo rekel,
naj vstanem in zbežim, kolikor me noge nesejo,
ker te bo ta moški pustil uničeno.
Kako je bilo? Povej mi.
Učila sva se. Žal mi je.
Pusti, da govorim s profesorjem. Mogoče lahko ponoviš. –Ne, prav?
To je samo potrata denarja.
Ne morem tega početi mami.
Če sem iskrena s teboj, je bila presenečena, da sploh hodim v šolo.
Nisem bila tako pametna kot moji sestri.
Pridi sem.
Melinda.
Kaj počneš tu?
Mama …
Sestri sta mi prišli povedat, da mi je mama umrla.
Z mamo sva si bili vedno blizu.
Naj počiva v miru, amen.
Otrpnila sem.
Bila sem tako obupana, da bi vsaj nekaj občutila.
Veste, tako se je to zgodilo.
Bil je tam ob pravem času, da me je izkoristil.
Zdravo, jaz sem Brenda.
Jaz sem Robert. –Imaš priimek?
Gayle. –Kako poznaš Melindo?
Iz šole.
Nisva te še videle tu.
Iz Kirkwooda sem.
To pa je na drugi strani tirnic.
Kje delaš? –V šoli sem še.
To je dobro. –Ja.
Če nimaš službe, kdo plačuje šolo?
Posojila, štipendije. Takšne stvari.
Torej si pameten, ali pa atlet.
Nisem atlet. –Ne?
To je moj fant, Casey.
Zdravo. –Lepo te je spoznati. –Tebe tudi.
To pa je Kalvin, Brendin zaročenec. –Kako gre? –Me veseli.
Tudi mene. –Torej, kaj študiraš?
Mehanski inženiring. –Devon, pridi sem. –Hej.
Žal mi je za tvojo mamo.
Najlepša hvala. –Kako si? –Dobro.
Tako nesramna sem … Kako ti je že ime?
Robert. –Robert, to je Devon.
Devon, to je Robert.
Devon je Melindin fant. –Me veseli.
Bivši fant. –Veš, da te ima še vedno rada.
Mel, glej, kdo je prišel. –Hej.
Žal mi je za tvojo mamo. –Hvala.
Devon, pridi z mano za sekundo.
Melinda, zahvaliti se morava župniku. Ga poznaš, ne? –Ja.
Takoj se vrnem, prav? –Dobro.
Robert! –Hej.
Zakaj že odhajaš? –Celo družino imaš.
Hotel sem samo preveriti, če si v redu.
Hvala. –Ja.
Seveda.
Se vidiva kasneje, prav? –Počakaj. Kam greš?
Na vlak.
Vlak? To je daleč. Si prišel peš sem?
Peš si prišel? Glej, lahko te …
Ne, je že dobro. –Lahko te peljem. Samo po ključem grem.
Takoj se vrnem, te bom peljala. –Mel, Melin …
Je tisto tvoja hiša?
Ne, to je moja hiša.
Tam not živiš? –Ja.
Lahko vstopim?
Ja.
Pazi na korak. –Hvala.
Kakšna glasba pa je to?
Me hecaš? –Kaj?
To je Nina Simone. Še nisi slišala zanjo?
Ne. –Nekaj ti moram zaigrati, samo malo.
Ni treba. –Ne, ne. Slišati moraš njen glas.
Njen glas je kot obisk v cerkvi.
Poslušaj.
Malce žalostno je.
Oprosti. –Ne, ne, v redu je. Lahko pustiš prižgano.
Kako dolgo že stanuješ tu?
Nekaj časa.
Vem, da ni bogve kaj, a stric mi jo je zapustil,
teta pa mi pusti, da živim zastonj na dovozu.
Kje imaš starše? –Oče je v zaporu,
mama pa me je pustila pri babici,
ki me je vzgajala, dokler ni umrla, ko sem bil star 14.
Nato sem prišel sem k teti in od takrat živim tu.
Žal mi je za tvojo mamo.
Slišati je kot dobra gospa. –Ja.
Ja, bila je čudovita.
Veš, ona …
Je že dobro.
Pridi sem.
Oprosti. –Bil je način, kako se je opravičil,
da sem mu verjela. In kako me je objel.
Vem, da se sliši neumno,
vendar morate vedeti, da sem bila otrok.
Ob njem sem se počutila varno in močno in …
Prelepa si. … lepo.
Moja mati še ni bila mrzla pod zemljo,
in tu sem bila.
Kakšen moški izkoristi žalost punce?
Povedala vam bom.
Nizkotni pesjanski črv.
Vedel je, da te žalost pusti odprtega,
da se sploh ne poznaš.
K temu dodajte še mojo mladost.
Imel je moj um, moje srce, glavo …
… in da ne pozabimo, mojo nedolžnost.
Kaj pa poslušaš tu?
Še nisi slišala za Nino Simone? –Aja, to je mamina glasba.
Ali pa od tistega fanta.
Greš ponovno ven z njim? –Ja.
In želim si, da bi nehala reči "njim".
Ime mu je Robert in zelo mi je všeč, prav?
Rada bi, da ga tudi vedve imata rade.
Seksaš z njim?
Pošteno vprašanje. Jaz bi pa rada vedela,
kdo plačuje, ko hodite na vse te zmenke?
Kaj? Glej, Melinda,
ne povej mu, da ti je mama zapustila denar in to hišo.
Resno mislim. –Dobro.
Nerada priznam, a Brenda je imela prav.
Naredila sem napako in Robertu povedala za hišo
in 350.000 dolarjev, ki mi jih je zapustila mama.
Za to mu ni bilo mar, ne? Mene je želel.
Ne? –Ime podjetja je Prescott & Howard Industries.
Dobro.
Lastnik, David Prescott, pa je super kul tip.
Vedno stremi k naslednji veliki stvari.
Naravni milijarder je,
ki vedno govori o reševanju okolja, veš?
Zato vedno najde ljudi, ki imajo dobre ideje
in jim spremeni življenje.
Iz marsikoga je že naredil milijonarja,
samo z investiranjem v njihove projekte. In to je loterija.
Prebrska skozi pošto in najde ideje.
Če so mu všeč, te povabi na srečanje,
ti pa moraš priti, ko te povabi,
kar je zelo kul. Zato mu vsaki teden pošljem pošto
o moji ideji z baterijo. Veš, kako ji pravim?
Veter Gayle. Saj veš, moj priimek.
Dobro, ampak glej, je baterija tako močna?
Ja. –Mislim, da bi jo moral poimenovati Močan veter Gayle.
Madonca! –Ja? –To mi je bolj všeč.
Resno. Moram si nekam zapisati.
V bližini bom, da te spomnim.
Obljubiš?
Kaj, si se me nameraval znebiti? –Ne.
Samo dosti razočaranj, to je vse.
Jaz te ne bom razočarala.
Jaz pa ne tebe.
Tako bogata bova.
Močan veter Gayle nama bo omogočil, da bova živela v točno tisti stavbi,
v zgornjem nadstropju. In to bova imela.
Kaj, tanker z vlačilcem? –Ne, jahto.
Poimenoval jo bom ga. Gayle. –Ga. Gayle?
Poimenoval jo bom po tebi, ko se bova poročila.
Za vedno boš moja žena.
"Za vedno". To je rekel.
To so bile njegove besede. "Za vedno."
Verjela sem mu. Zaupala sem mu.
Tako sem bila zaljubljena vanj,
da nisem videla sleparja v njem.
Madonca!
Prvega otroka bi lahko imela pred 28. letom.
Potem pa lahko imava še enega, tako da ostani fit.
Majhen otročiček, komaj čakam.
Imela bova toliko otrok, kolikor bova hotela,
ker bova imela ves denar, ki ga bova hotela.
Še eno pismo sem poslal Prescottu.
Razmišljal sem, kaj če pokliče, jaz pa moram čakati na bus?
Jaz te lahko peljem, če pokliče.
Kaj če te ni tu? Vidite igro?
Ni me vprašal, temveč predlagal,
da sem mislila, da hočem opravljati stvari zanj.
In veste kaj?
Ko je dobil avto, sva govorila samo,
ko sem ga jaz poklicala.
Nekoč sem čakala cel dan, da bi me poklical, pa me ni.
Počakala sem dva dneva, pa me ni poklical.
Melinda,
moramo ti povedati, zdaj, ko smo vsi poročeni,
se bomo odselili.
Dobro. –Hvala, dragi.
Dobiti si moraš službo, da boš lahko vzdrževala hišo.
Ja, dobro.
Takoj se vrnem.
Halo? –Hej.
Pozdravljena. Kako si?
"Pozdravljena. Kako si?"
Samo malo, zakaj je tako govoril z menoj?
Ne vem, ti povej.
Nič takega, delam na svoji bateriji.
Nisi se mi javil že dva dneva.
Nisi me poklicala. Mislil sem, da si zasedena.
S čim? Ne vem.
Draga, obe roki rabim za to spajkanje.
Te lahko pokličem nazaj? Dobite kdaj občutek,
da vam moški nekaj govori, vi pa veste, da ni res,
a vseeno nasedete? –Ja, ja.
Vedela sem, da to ni res, a sem poskušala vztrajati.
A ne glede na to, kako prijazna sem bila,
sem imela še eno plat, ki je še ni spoznal.
Če mi je lagal,
je bil morda čas, da mu predstavim mojo prasico.
In povem vam, prava pizda je.
Recite temu ženska intuicija, ne vem, karkoli.
Nekaj mi je reklo, naj se peljem tja.
Ne samo, da sem se peljala, a tisto nekaj mi je reklo,
naj sparkiram na drugi strani ulice in ne hodim preblizu.
Ko sem sedela tam skoraj eno uro, sem se počutila neumno.
Poskušala sem se izviti
glasu, ki je bil globoko v meni.
To sem bila jaz.
Začela sem razmišljati, kako neumno je to.
Bog, to izgleda obupno.
Tam sem bila, pred hišo tega moškega …
no, avtodoma, da vidim, če mi je lagal.
Jaz sem že vedela, da mi laže!
To mi je govoril moj instinkt!
Tu sem, da se prepričam o tem, kar že vem.
Tega ne bom storila.
Nekaj je na moji blaznosti.
Slepa je, ni razumska.
Besni in ne neha.
Ne pomiri se, ne odneha. Takoj se pojavi.
Robert, kaj je bilo to? –Ne vem. Si v redu?
To mi delaš? –Daj mi roko.
To mi delaš?
To mi delaš? –Melinda! –To mi delaš?
In imaš to prasico! –Melinda!
Kaj zijaš, pizda?
Nisi mi povedal, da si v zvezi, Robert.
Pojdi! –Kaj zijaš? –Nehaj! –Ne dotikaj se me.
Prosim, kaj? –Daj no, prosim. –Prosim, kaj?
Nehaj. –Spusti me. –Nehaj.
Krvaviš, ustaviti morava krvavitev.
Kristus. Melinda.
Melinda!
Sranje.
Imela sem toliko adrenalina, da nisem vedela,
kako močno sem udarila s telesom ob volan.
Notranje krvavitve.
In še huje, počeni jajčniki.
Popolna odstranitev maternice, jaz pa še nisem imela 21 let.
Otroci, nikoli.
Ne, ne.
Varaš jo, pobereš ji denar,
ona ti kupi avto, ti pa narediš to?
Ti storiš to? Bolje, da bo v redu.
To je vse, kar vem, prav? Poberi se!
Poberi se! –Mogoče je najbolje, da odideš.
Nisi dobrodošel tu! Poberi se! –Pojdi.
Poklicala te bom.
Kako ji je lahko to storil?
Tri tedne sem bila priklenjena na posteljo.
Imela sem hude bolečine. –Melinda, to si počela,
odkar si bila punčka. –Ja. –Razjeziš se, drugo pa ni važno.
Moraš nehati s tem. –Vem.
To sem vedela.
Iz nekega neznanega razloga tega nisem mogla nadzorovati,
podobno kot to, kaj čutim do njega.
Ugotovila sem, da moja bolečina ni fizična, temveč je bila …
Melinda!
Ne, ne. Pustita mu, da govori z menoj.
Prosim? Samo rada bi izvedela razlog.
Draga, moški nimajo vedno razloga.
Samo kup laži.
June, ga lahko pripelješ, prosim?
Sem bo prišel samo, da ti laže.
Verjetno je brez denarja, lačen in fehtari.
Naj vse dobi od kurbe, s katero si ga zalotila, ne?
Dajta nama trenutek, prosim.
Prosim? –Na drugi strani teh vrat bova.
Dobro, prav.
Pridi.
Zelo mi je žal, srček.
Ne vem, zakaj sem bil z njo. Nič mi ni pomenila.
Nič.
Bil je samo seks. Pa začnimo.
Koliko krat je ženska slišala to oslarijo?
Slabo sem se počutil, ker si mi stala ob strani.
Ljubim te, samo tebe.
Bolan sem brez tebe.
Potrebujem te.
Žal mi je, tako mi je žal.
Obljubim, da tega ne bom več storil.
In to je nekako vedno delovalo.
Dokler več ni.
Držal me je za besedo z osmimi črkami.
Ljubezen. Jaz pa sem ga res ljubila.
Temu nisem mogla pomagati, ne glede na to, kaj je storil.
Ljubezen je prasica, ko je priklenjena na mučitelja.
Potem pa je ta še slepar, kaj naj potem storiš?
Počakaš na naslednjo sleparijo. –Kaj?
Kaj je?
Izgubil sem štipendijo.
Ne morem je odplačevati. Ne morem dobiti posojila.
Prepozno je …
Koliko staneta zadnja dva semestra?
Ja, slišali ste me. Moja neumna rit
je plačala njegova zadnja dva semestra.
Še sem bila z mojim moškim, ga podpirala, veste?
Z mojim lažnivim, varljivim prascem od moškega.
Tam sem bila. –Si prepričana?
Sploh ne morem verjeti, da sem to rekla.
Ne rabite me obsojati, sama sem si porota.
Jaz pa sem se že obsodila in kaznovala.
Bila sem kriva neumnosti.
Veste, kaj je storil, ko sem napisala ček?
Ugotovili ste. Ta prasec sploh ni imel prstana.
To je začasno. Nekoč ga bom zamenjal s tremi diamanti.
En velik na sredini za najino ljubezen,
en rumen na strani,
da naju bo spominjal gledati naprej proti soncu.
In še čokoladni na strani, da naju bo spominjal,
da naju čakajo težki časi. Potem pa sem se slišala reči …
Ja! Ja.
Ta moški te je prevaral in skoraj si umrla.
Kaj se bo zgodilo naslednjič? –Ne bo …
Ne govori, da ne bo naslednjič.
Ta moški oddaja vse napačne signale,
ti pa se boš kar poročila z njim?
Ne bom dovolila tega!
Če boš to storila, me ne bo poleg!
Ne bo me. –June.
To je napaka.
In tam sem bila, hodila proti oltarju,
z več vprašanji v glavi kot cvetnimi listi v šopku.
Morala sem gledati prazne sedeže,
kjer naj bi sedeli moji sestri.
Nisem mogla verjeti, da ju ni. Vendar bi morala razumeti,
glede na to, da še sama nisem vedela, zakaj sem tam.
Pri oltarju naju je spodbujala Sara, moja družica.
Všeč ji je bila najina zveza, meni tudi očitno.
A misel o naju je bila boljša kot resničnost.
In tam je bil Robert, ki se je smejal pri oltarju,
ko sem hodila, kot vešča proti svetlobi.
Razglašam vaju za moža in ženo.
Lahko poljubite nevesto.
Opečena.
Leta so minevala kot sekunde na uri v maminem hodniku.
Z vsakim tiktakanjem je bil znak za odštevanje
iz računa za nekaj.
Nekaj, kar je potreboval, zaloge za njegovo baterijo,
knjige za raziskavo, kovine, plastike, vedno nekaj.
Ko se je denar zmanjšal, se je tudi njegova naklonjenost,
njegova toleranca do mene,
njegovo potrpljenje. Hudiča.
Sem pravkar rekla, da sem bila tolerirana?
To moraš videti. Skrbi me.
Je to prav? –Ja.
Hudiča.
Dobil bom službo, draga. Poskusil bom pomagati.
"Poskusil?" Ne morem verjeti, da je ta prasec to rekel.
Veš, da bo težko študirati, delati in opravljati to.
A bom poskusil. Mislim, bom.
Iz nekega razloga sem se kar smejala.
Samo malo več časa rabim. –Dobro.
Zdravo, ga. Hilderbran? –Ja.
Jaz sem Robert Gayle. –Vem, kdo ste.
Me prosim nehate klicati in mi pisati?
Tako to ne deluje, ne bodo vas opazili.
To je loterija z razlogom. –Vem, ampak bi lahko samo …
Sara mi je pomagala dobiti službo kot njena pomočnica.
Te potrebujejo do jutra. Oprosti. –Sara.
Dobre nadure so.
Opravljala sem dve službi. Od tam sem odšla
in ponoči čistila pisarne. Vse sem storila,
da ne bi prosjačila svojih sester. Samo …
prebiti sem se morala skozi naslednje leto, veste?
Mislila sem si, delaj trdo, ta moški te ljubi.
To!
Robert. –Ljubica.
Robert, prižgane imaš vse luči v hiši.
Prejšnji mesec je bil račun 300$. –Ljubica, to ne bo zvišalo računa.
Moja baterija deluje. Poganja celo hišo.
Robert, si govoril z električarjem? –Zakaj?
O, mojbog!
Oprosti.
Ne samo, da je skoraj skuril hišo moje mame,
skuril je vso napeljavo. –Skoraj je delovalo.
Stroški popravila? 37.000 dolarjev.
To je bilo to. Bila sva v minusu.
Vsaj ničesar nisem razbil.
Thomas Fry.
Nato pa je prišel dan, ki sem ga čakala.
Robert Gayle.
Bila sem tako vesela.
Mislila sem, da se nama bo naslednji dan življenje spremenilo.
Mislila sem, da je z našimi težavami konec.
Imel je tri intervjuje za službo.
Vsaka se je začela s 150.000 dolarji letno.
Bila sem tako vesela. Ampak …
Kako so te lahko vsi trije zavrnili? Rekrutirali so te.
Ko sem bil star 15,
sem bil v tolpi in oropali smo špecerijo.
Obtožili so me kot odraslega
in prebil sem dve leti v zaporu.
Mislil sem, da lahko to izbrišem iz moje kartoteke,
ker sem bil samo 15, a je še vedno tam,
in nihče ne bo zaposlil zločinca.
Ne veste, kako močno sem si želela preboja.
Prostora za dihanje.
Sprostitve. Naj on za spremembo skrbi zame.
Namesto tega pa sem poslušala to, zločinec.
In zdaj mi to pove? Prasec mi to pove zdaj!
Sleparija, vidite? –Draga, ni konec sveta.
Glej, imam idejo.
Odstranil sem vse hrošče in še boljša je kot prej.
Samo do Prescotta jo moram spraviti. Vem, da mu bo všeč.
Še vedno pošiljam pisma. Hodim mimo in kličem.
Poklical bom njegovo tajnico. Vem, da imava malo denarja.
Razmišljal sem, če bi dala hišo na hipoteko,
lahko odplačava preostanek moje raziskave
in izpopolniva novo obliko. Vem, da bo delovala.
Mel, poglej me. Vem, da bo delala.
Ne. –Daj no. Ne prenehaj verjeti vame.
Prosim, zaupaj mi.
Vem, da bo delovalo. Kaj za vraga?
Počutila sem se potisnjeno ob zid in brez druge možnosti.
Nisem več mogla tega početi, nisem več mogla tako živeti.
Daj no. –Torej sem morala nasesti slepariji.
Bila sem pregloboko, da bi odkorakala.
Zamislite si, kaj je moja neumna rit storila.
Hiša moje mame.
Hiša, ki je bila odplačana, ki mi jo je zapustila.
Hiša, za katero je delala vse svoje življenje.
Dala sem jo na hipoteko.
Melinda!
Delala sem, da sestri ne bi izvedeli, kaj sem storila.
In vsakič, ko sem ga videla spati v postelji,
ko sem šla v eno službo, sem se razjezila.
Postala sem užaljena.
In to je bila moja vsakodnevna rutina.
On je sicer dobival občasno čudne službe,
toda te …
Večinoma niso pokrile niti računov.
Kako dva človeka zapravita vse v dveh desetletjih?
Vsak trenutek? Povedala vam bom.
Počutiš se ujeto.
Ampak jebeš to. Ta past me ni uničila.
Ali pač?
Najbolj žalostno pa je bilo to,
da sva samo obstajala.
Brez barv izven meja, brez vzburjenja,
brez rojstva otroka, ki bi zaznamoval najina leta,
ali njegov/njen prvi korak ali diplomiranje.
Nič, kar bi lahko bila prelomnica za vsa ta leta.
Ni bilo nobenih opozorilnih znakov.
18 let je minilo kot nekaj dni.
Kako se to zgodi?
Diana.
Sijajno izgledaš. –Robert Gayle.
Kako si? –Dobro.
Nisem te videla od … –Ja.
Uničila je tvoj avtodom.
Ne zamerim ji. Moral bi biti odkrit.
Bila sva otroka.
Ne, tudi meni si lagal, Robert. Nisem vedela zanjo.
Ja, vem, žal mi je.
Kakor koli že, kaj se je zgodilo z njo?
Poročila sva se. –Dobro.
Kaj počneš tukaj? –Poslušaj tole.
Že leta Prescottu pošiljam pisma o moji bateriji.
Se spomniš, na čem sem delal v šoli?
Ne, žal. –Kakor koli, poskušam se srečati z njim,
in zvedel sem, da si ti prevzela mesto ge. Hilderbran …
Čestitke, mimogrede.
Mislil sem, da mi Bog s tem pomaga, veš?
Ne, ni Bog. Ne morem ti pomagati.
Kaj? Zakaj?
Ne morem. Imamo novo politiko glede sprejemanja informacij.
Ampak, Robert, bilo je … Lepo te je bilo videti.
Lahko greva kdaj na kavo, se malo pogovoriva?
Ja, seveda, če povabiš svojo ženo.
Glej, ne varam svoje žene. Ne počnem tega.
To je samo posel. –Ne morem ti pomagati.
Glej, vem. –Oprosti. –Razumem, ampak …
Samo nasvet rabim, to je vse.
Dobro, tu je moja kartica.
Po navadi grem po kavo v kavarno
na 52-ti ulici, zjutraj ob 7.00.
Če boš slučajno tam … –Ja.
… potem se lahko pomeniva, dobro?
Prav, hvala. Mogoče se vidiva tam. –Dobro.
Carly, mi lahko prineseš datoteko o Robertu Gaylu?
Imeti hočeš datoteko o psihopatu,
ki pošilja pisma, še preden sem se rodila?
To sem rekla.
Prav. –Hvala.
Halo? –Robert Gayle?
Ja. Ime mi je Melvin White.
Sem vodja varnostnikov pri Prescott & Howard Industries.
Kličem vas, da vas obvestim,
da ste v našem sistemu kot verjetna grožnja.
Ne smete nam več poslati nobene pošte,
kontaktirati ali obiskati katerega od naših delavcev.
Ne smete se približati 300 metrov našemu kampusu.
Če se še približate stavbi, boste aretirani.
Pizda!
Sranje!
Kaj se je zgodilo?
Nočejo me videti. Prescott me noče videti.
Dobro? Nočejo.
Vsa ta zapravljena leta!
Sranje. Draga, to sem si želel za naju.
Hotel sem, da bi uspelo.
Hotel sem ti kupiti tisti prstan.
Stanovanje, jahto, privatno letalo.
Hotel sem, da bi imela vse.
Si me kdaj vprašal, kaj si jaz želim?
Želim si samo, da bi dobil službo,
mi cel čas pomagal, to je vse.
Zdaj, ko veva, da baterija ne bo delovala,
jo lahko pospraviva, prav? Ker je konec.
To je to, greva naprej.
Prav?
Vem, da bi to lahko delovalo. –Prosim.
Prosim.
Prosim, daj no.
Samo eno službo.
Prav?
Ja.
Našel bom najboljšo službo, ki jo lahko najdem.
Ljubica.
Če prenehaš verjeti vame, mi ne preostane nič.
Povej mi, da me ljubiš.
Ljubim te,
resno, a sem tako zelo utrujena.
Tako sem utrujena.
Začni, snemam.
Zdravo, jaz sem Robert Gayle, in to je moja žena, Mel.
Zdravo, jaz sem Melinda Gayle.
In s ponosom vam predstavljava moj nov izum!
Imenuje se Močan veter Gayle.
In pravkar poganja to sobo.
Melinda?
Hej.
Si vedela, da bodo to hišo zasegli?
Si? –Tista presneta Audra v banki.
Ne bi smela govoriti o mojem poslu.
Mel, ona je naša sestrična.
Si ti vedel, da bodo to hišo zasegli?
Ja, pravkar sem pripravljal baterijo za …
Vsi vemo za to baterijo. Ta drek nikoli ne bo delal.
Tarča posmeha je. Najdi službo in ji pomagaj.
Dovolj je, draga. –Ja, Brenda, nehaj.
Moramo se pomeniti o tem. –Melinda, to je mamina hiša.
Odrasli smo tu, ti pa si jo zanj dala na hipoteko?
Njegova rit rabi službo.
Zakaj prenašaš ta drek? Zakaj? –Brenda, ne …
Premakni se, Kalvin.
Stvari, ki jih je oče počel, da bi obdržal to hišo,
ti pa jo boš izgubila? Vedela sem, da se bo zgodilo.
Dobro, poslušaj. –Vedela sem.
Poznamo težavo in vemo, da nimaš denarja.
Torej vam je Audra povedala tudi to?
Mel, pomagati hočemo. Poslušaj, imamo načrt.
Dragi, povej ji načrt.
S Kalvinom sva šla do lastnikov restavracij, za katere dostavljava.
Dal nama bo predujem za dostavo vsake 3 tedne.
Če pa to zavoziva, nama bo pobral tovornjaka.
To mi sploh ni všeč. –Je že dobro, samo pomagati hočemo.
Delali smo kot sužnji za tiste tovornjake. –Draga, nehaj.
Samo poslušaj.
Glej, stari.
Samo pomagaj nama izpolniti zahteve, prav?
Samo voziti moraš in biti točen.
To je vse. To lahko odplačamo v 3 mesecih.
Vendar ne smeš biti pozen.
Ne smeš izpustiti dostave, drugače izgubimo vse.
Vse!
In vama ne moremo plačati. –In ne bi smeli.
Njemu je vseeno za vse razen njega.
Obljubi nam, da boš to storil, Robert.
In da boš storil prav. Obljubi nam.
Ja.
Jaz sem za. –Vidite, strinja se.
Se vidiva na parkirišču jutri zjutraj ob 6.00.
Tam bom. –Jaz pa bom zamenjala ključavnice.
Mel, samo pomagati ti želimo.
Sama si mora želeti pomagati. –Prav imaš.
Lahko noč. –Ob 6.00. –Tam bo, pojdite.
Veš, kako vem, da me ne ljubiš tako kot nekoč?
Sploh me nisi poskušala braniti.
Ta prasec mi je dejansko to rekel.
To je dejansko rekel.
Še eno jutro, brez poljuba, brez objema.
Dobro jutro.
Še ena noč, ko je spal spodaj.
Najprej sem bila potrta,
nato sem postala jezna.
Dobro je.
Dobro je, ne? Vsaj dela. –Seveda.
Tako je jezen name. –Resno? –Ja.
Sploh se me ne dotakne, spi spodaj.
Že mesece nisva seksala. –Resno?
Ja, zdi se mi, kot da sva cimra.
Hej, je vsaj cimer, ki ima službo.
Prav. –Ja.
Ampak poznam ga,
in rad ima seks.
Če ne dobi od mene, pa dobi nekje drugje.
Ne, Mel, ne.
Ne verjamem temu, niti za trenutek.
Si prepričana? –Ja.
Prepričana sem. Dobil je lekcijo pred poroko.
Prav.
Če me vara, naj moli k Bogu, da ne izvem.
Ja, za vse nas.
Nehaj. –Malo si nora. –Hej! –Sama veš.
Ljubim svojo ženo
in toliko bi rad storil zanjo.
Ona je storila toliko zame
in če si lahko ogledate baterijo za samo trenutek,
bo zares spremenila ta planet.
Močan veter Gayle.
Hej, to moraš dostaviti do 11. ure zjutraj.
Velika je. –Dobro.
Imajo podjetniško kosilo ali nekaj takega.
Vsi vodje bodo tam in hočejo sveže ribe.
In rad ima eno uro, preden odprejo. –Dobro.
Naša največja stranka je, tako da ne zamujaj. –Dobro. –Glej …
odlično ti gre. –Dobro. –Kar tako naprej
in ne skrbi glede sester Moore. Samo blizu sta si.
Ja, vem.
Hej. –Torej mu ne boš ničesar rekla?
Niti najmanj.
Samo delat mora, tako kot mi vsi.
Da vidim, 9 krat 16.
Da vidimo.
Da vidimo, 27 …
2 …
Dobro.
Kaj je to?
Zdravo, g. Prescott, jaz sem Robert Gayle.
Izumil sem baterijo Močan veter Gayle.
Zelo bi bil hvaležen,
če bi lahko pregledali moj material. Hvala.
Še vedno gledaš tiste posnetke?
Ja.
Je Prescott že tu? –Naj preverim.
Ja? –Hej, ura je 9.30.
Samo preverjam, če boš tam ob 11.00. –Ja.
Nadzorujem te, dosti prometa je.
Ja, blizu sem. –Ti si pravi.
Pokličem, ko bom gotov. –Prav.
Zadnje pismo sem poslal zjutraj, preden ste klicali.
Verjetno ste ga komaj dobili. Ne bom več pošiljal ali klical.
Znebil sem se baterije, tako da mi ne rabite groziti.
To pa je škoda.
Videla sem raziskavo. Fantastična je.
Pokazala sem jo g. Prescottu. –Mojbog.
Srečati se hoče danes ob 11.30, toda če si zavrgel prototip …
Ne, ne, imam jo. –Lahko prideš ob 11.30?
11,30.
Mora biti danes? –Robert, hecaš se, ne?
Ja, ja, tam bom.
Dobro, se vidiva.
Sranje.
Kalvin! –Ja.
Poglej to, stari.
Kam gre? –Sranje.
Na oglaša se.
Ljubica. –Hej, Kalvin.
Ne boš verjela tega. –Kaj je? –Kje si?
K Mel grem. –Si z Melindo? –Ne še, zakaj?
Očitno gre k njeni hiši. –Kaj?
Se dobimo tam, prav? –Prav. –Okej, ljubim te.
Pridi, greva.
Hej!
Hej, hej! Oprostita.
To potrebujem. –To? –Ja.
Seveda.
Hej, Mel.
Mel, draga, tvoji sestri sta tu.
To ne bo dobro.
Veste, česar ženska noče slišati o svojem moškem?
Da jo vara. –Čakaj, prihajam.
In zadnja oseba, od katere želi izvedeti to sranje,
je presnet družinski član, ki je rekel, da bo.
Ljubica, ne boš verjela. –Kaj je narobe s tabo, stari?
Stal nas boš naše največje stranke!
Kje so ključi? –Naj ti pokažem, stari.
Tukaj. –Kaj je narobe s tabo?
Bi nas rad uničil? –Glej, žal mi je.
Pusti ga. –Oprosti, stari.
Ljubica, ne boš verjela.
Klicali so me … glede baterije.
Prescott me je klical. –Kaj je to?
Zakaj je bila njena denarnica v tovornjaku?
Kaj?
Po vseh teh letih
še vedno zapravljaš čas z njo, ne?
Po vsem, kar sva preživela, Robert? –Ne, ljubica, ne.
Ne, obljubim. Poslušaj. Videl sem jo.
Očitno ji je padla ven v tovornjaku.
Zakaj je bila v tvojem tovornjaku, Robert?
Poslušaj.
Iti moram.
Iti moraš? –Obljubim, da ni … poslušaj.
Vse bom pojasnil, ko se vrnem, prav?
Robert, če greš skozi vrata, potem ni več vrnitve.
Prescott me je klical, oditi moram.
Torej boš kar odšel?
Kar odšel boš?
Kam pa greš?
–Draga, ključe rabim.
Ničesar ne dobiš! Kar odšel boš?
Iti moram. Daj mi ključe, ljubica. –Ne! Vzemi jih.
Vzemi jih, prosim. Lahko pokličem policijo, da te pridejo aretirat.
Vzemi jih! –Ne razumeš, videti moram Prescotta!
Kaj, njo? –Ne! –Po vseh teh letih …
Ljubica, ničesar nisem storil!
Ljubica! Mel!
Spravi se dol z mene!
Ne dotikaj se me! –Mel, nehaj!
Mel, prenehati moraš! –Ne!
Nehaj! –Melinda! –Daj mi ključe!
Spravi se dol z nje!
Spravi svojo rit z moje sestre!
Ne, pusti me … Ne pustita ga oditi!
Daj no, pomagaj mi! –Ne pustita ga oditi!
Ne pustita ga oditi! Pustili sta, da odide!
Zakaj sta ga pustili, da odide?
Bolje, da se ne vračaš.
Odidi! –Ne pustita ga oditi!
Pomagaj mi June, spraviva jo gor.
Sranje.
Robert. Slabi način za prvi vtis.
Slabo izgledaš. –Oprosti.
S tem videzom boš ljudi težko prepričal, da nisi nor.
Pridi za mano.
Si v redu? Robert …
Moja žena … –Topiš se.
To si pustila v mojem tovornjaku.
Robert, si ukradel mojo denarnico?
Pustila si jo v mojem tovornjaku.
Ne, Robert. Je to težava? Jo je našla?
Žal mi je.
Nič mi ni ostalo, prav?
Vse sem postavil na kocko za to srečanje, prav?
In nisem prepričan, če sploh lahko to storim.
Poglej me, Robert! Poglej me.
Če je tvoja raziskava res dobra, so se ti sanje uresničile.
Zdaj pa moraš dati osebno sranje na stran
in razturati v tisti sobi. Me razumeš?
Pridi, greva.
Pusti to.
G. Prescott, to je Robert Gayle.
Vztrajen mož, kot močan veter.
Dobro, da slišimo o tem prispevku.
Kaj se je zgodilo? Nam je uspelo? –Ne.
Torej bomo izgubili naše tovornjake?
Lahko jih obdržimo. –Izgubili smo stranko.
Ne bo nam dal denarja za to hišo.
Dobro bo, draga.
Je v redu?
Ne. Nisem bila.
Bila sem na kraju, ki me straši.
Tam med sedanjostjo in besnostjo.
Izgubila sem vse rime in razloge.
Nič ni več imelo smisla, razen maščevanja.
To naj bi dobila od očka, a njegovo je bilo tiho.
Moje …
Požgala bi celo hišo z menoj vred,
da bi prišla do prasca, ki je bil krivičen do mene.
… in lipo in nikelj in Močan veter Gayle …
Dobro, dovolj sem slišal.
Naša ekipa je prejela vašo raziskavo.
Verjamejo, da lahko uspe, čeprav nimate prototipa.
Želimo vam ponuditi 800.000 dolarjev
za vse beležke in raziskave ter vse načrte, ki jih imate.
Seveda boste morali podpisati klavzulo.
800.000 …
Želite odkupiti … moje delo?
Ja.
Tako to gre.
Pripravljeni smo vam danes napisati ček.
Brez zamere, g. Prescott,
nimam namena prodati svojega dela.
Želim svoje avtorske pravice in vam dati dovoljenje za en čas.
Ko pride to na trg, vam bo prineslo milijarde.
Mnenja sem, da imam pravico do tega.
Ja, ampak jaz bi tvegal in porabljal denar za izpopolnitev.
800.000 dolarjev je moja ponudba, g. Gayle,
in ne bo se spremenila.
Vzemite jo ali pa jo pustite.
Moral bom reči ne.
Se opravičujem, da sem tratil vaš čas.
Dobro, prav.
Najlepša hvala. –Se opravičujem, g. Prescott.
Robert!
Počakaj, Robert!
Ne morem sprejeti tega. –Dosti denarja je … –Ne zanj.
To je moje življenje.
Kaj sem storil?
Žal mi je.
Meni je, Robert, sploh glede denarnice.
Robert.
Pustite, da samo rečem to.
Ničesar nisem imel z Diano.
Izvedel sem, da dela za Prescotta,
in ob kavi sva se pogovarjala glede posla, to je bilo vse.
V tovornjak je vstopila, ker je bil njen oče
voznik ali nekaj podobnega.
In njena denarnica ji je padla ven iz torbice.
Vem, da nima dosti smisla,
ampak to je resnica.
In dostav nisem opravil zato,
ker me je klical Prescott, draga,
da bi videl baterijo.
Ponudili so mi 800.000 dolarjev.
Pripravljen mi je bil danes napisati ček.
Če bi imel prototip, bi bilo dosti več.
800.000 $ danes?
Ja. –Vzeti moraš denar. –Glej, ne morem.
Nobenega denarja ni, samo laže.
Draga,
se lahko pogovoriva na samem? –Seveda.
Samo da nekaj razumem.
Neka naključna prasica, s katero sem te že dobila,
se spet pojavi v tvojem tovornjaku
in pozabi svojo denarnico?
To hišo bodo zasegli,
ti pa si zavrnil ček za 800.000 dolarjev,
ki bi ga g. Prescott
napisal še danes?
To sranje mi prodajaš? –Draga, to ni sranje.
Potem pa ga pokliči in sprejmi ponudbo. –Ni dobra.
Ni dobra ponudba, draga. –"Ni dobra ponudba."
Torej bom kar izgubila mamino hišo?
Draga, kupil ti bom večjo hišo. Pravzaprav,
živela bova v visokem bloku s pogledom na mesto.
In tisti diamant …
priskrbel ti ga bom.
In privatno letalo Ga. Gayle.
Uspelo nama bo, draga. To je to.
Ne, ne bo.
Ne bo nama uspelo.
Imel si dobro žensko.
Vse bi storila zate.
In tudi sem,
ti pa si mi lagal
in me varal.
Presneta zguba si.
Ne govori tako z mano, prosim te.
Končala sva.
Pojdi po svoje stvari in se spokaj ven.
Hočem ločitev.
Mel …
Mel, prosim. –Ne. –Mel, ljubim te.
Prosim. Res boš to storila?
Poišči tisto prasico in se preseli k njej.
Spravi se ven. –Mel.
Ven!
Daj no, stari, pojdi. –Ne grem.
Poznaš me.
Veš, da sem lahko prekleti hudič.
Tri mesece kasneje sem izgubila mamino hišo.
Prasec me ni niti poklical, da bi vprašal, kako sem.
Sploh se ni trudil. Končal je z mano.
Dobil je vse, kar je lahko.
Očitno je že iskal naslednjo žrtev.
Ni ga zanimalo, da sem bila uničena.
Ne morem verjeti, da sem temu prascu …
Presneto.
Bila sem ponižana, preselila sem se k sestri.
Živeti pri sestri pri teh letih?
Samo nekaj mačk sem potrebovala. Jebeš njega.
Kdo mi je vzel presneti telefon?
Preveč let sem zapravila z Robertom.
Preveč samskih let, ko je bil ob meni.
Mislila sem, da moram naprej, in tudi Brenda je mislila tako.
Ni izgubljala časa in me povezala z Devonom.
Slišala je, da je bil ločen.
Čeprav se nisem strinjala, ga je poklicala in šla sva ven.
Moja ločitev še ni bila dokončna, a zakaj pa ne?
Tam sem bila, zunaj z moškim.
Moškim, ki je lahko plačal račun
in ki je vzbudil pozornost, ko je vstopil v sobo.
Vse oči uprte vanj.
A vseeno je bil čuden občutek.
Bilo je tuje, bilo je napačno.
Bilo je, kot da bi začela znova
in se učila, kako mora biti.
Občasno sem še pomislila na Roberta.
Včasih s sočutjem, večinoma pa z jezo.
Še posebej, ko sem videla njegovo rit.
Bil je v kuhinji in pomival posodo.
Ves denar, ki sem mu ga dala, on pa je bil v kuhinji?
Od vseh restavracij! Spet sem postala jezna.
Hotela sem svojih 1.234.908.07 dolarjev,
s tem da mi on vrne vsak cent,
in polovico vseh računov za vsa tista leta.
Očitno bo dosti pomival, da mi bo lahko odplačal.
Jebeš ti izgube, samo ločitev hočem.
Se opravičujem, ker zamujam.
Vidim, da je družinska ločitev.
Hotela nas je tu.
Je vaš odvetnik tu, g. Gayle?
Ne morem si ga privoščiti. –S pomivanjem pač ne.
Gospa, vi ste gost pri tem posredovanju, prosim vas.
Mel, si prepričana, da želiš to storiti?
Jaz te še vedno zelo ljubim.
Pripravljeni smo ti dati avto in tvoja oblačila.
Ne, obdržite.
Vse obdržite. Ničesar nočem.
Samo to še rečem, pa sem končal …
Mel, žal mi je, da nisem bil to, kar si potrebovala.
Ampak …
nisem te več varal, ko sem videl, kaj ti je to naredilo.
Ugotovil sem, kaj je ljubezen,
prvič v življenju, prav zaradi tebe.
Z vsem srcem lahko rečem, da te ljubim.
Vedno te bom ljubil, Mel.
Žal mi je.
Žal mi je, Mel.
Prosim, Mel, samo … Samo poglej me.
Vsaj ničesar mu več ne rabiš dati.
RAZDVOJITEV
Prosim?
–Zdravo.
Kje si bil? –Nekdo mi je ukradel telefon, oprosti.
Cel teden te že kličem. –Se opravičujem.
Victor je klical.
Rekel je, da si ga klical za zastopanje pri kupčiji.
Če kupčija bo. –Prescott bo prišel nazaj, dobro? Boš videl.
Samo pesti drži.
Vprašala sem Victorja za tvoj naslov in telefonsko številko,
pa je rekel, da mora počakati, da ga pokličeš.
Kaj se dogaja, Robert?
Jaz sem … samo …
Tu in tam sem.
Robert, te je postavila pred vrata?
Ločena sva. Živim v zatočišču Genesis
na 4. ulici zadnje 3 mesece in sem samo …
Pridem po tebe. –Ne, Diana.
Si v redu, ljubica? –Dobro je.
Še malo šampanjca?
Praznuje svojo ločitev.
Moj najljubši del je bil,
ko je prasec dejal, kako jo je ljubil.
Skoraj sem bruhala.
Nisem mislila, da ti je lagal, Mel.
Verjela sem, da te ljubi. –Ti bi, ona pa ni.
Verjela sem mu, celo smilil se mi je.
Kaj je s tem pri nas ženskah?
Zakaj se počutimo slabo, ko nismo ničesar zakrivile?
In jaz sem se vseeno počutila slabo zanj,
žalostno, da mu ni uspelo. Da je pomival posodo.
Zakaj mi je naj mar? Veste, kaj sem storila?
Tisti visoki, seksi moški, ki je tam stal,
mi je odvrnil pozornost. –Lahko greva k tebi?
Zdaj? –Ja. –Se opravičujem.
Lahko noč, grem. –Pojdi, Devon, lepo te je bilo videti.
Pridi varno domov. –Brenda.
Počakaj, ljubica.
To ti bo prijalo.
Hvala.
Seveda.
Moral bi mi povedati, da si v zavetišču.
Ni pomembno.
Robert, vem, da si prizadet, ker si izgubil ženo,
ampak me poslušaj.
V redu je.
Včasih se pač to zgodi, veš?
Trdno verjamem,
da če kdo izstopi iz tvojega življenja,
je mogoče to tudi tako namenjeno.
Mogoče si ne bodo delili stopnje, na katero greš.
Mogoče jih moraš pustiti za seboj.
Težko te gledam tako zlomljenega, poraženega.
Dober človek si, Robert, resno.
In vse bo v redu s teboj.
Vem, da boš v redu.
Devon je bil dober v postelji, ampak ni bil Robert.
Robert je bil mojster mojega telesa, poznal je obline.
Vedel je, da imam rada malce bolj v levo.
Robert me je vsaj poskušal objeti.
In misel, da je z drugo žensko,
me je še vedno delala ljubosumno. –Lahko noč.
Veste, kaj sem izvedela?
Resnica se vedno pojavi s prihodom moškega.
Ko je Devon končal, je bilo konec. –Lahko noč.
Ni bilo važno, kaj jaz čutim. –Moraš me peljati domov.
Utrudila si me. Nočeš ostati? –Ne. Pelji me domov.
Še vedno spiš?
Sranje, ne morem verjeti, da sem spal tako dolgo.
Moram v restavracijo. –Rekla sem jim, da daješ odpoved.
Kaj?
Diana, ne veš, kako težko je zame dobiti službo.
Zakaj si to storila?
Kaj je to?
Je to zares?
Ja.
To je ponudba? –Ja.
Prosila sem Victorja, da ti lahko povem.
Mislim, da je to Prescottova najboljša in zadnja ponudba.
In najboljše, Robert, je to, da imaš še vedno svojo licenco.
Še vedno si lastnik svoje baterije.
Uspelo ti je.
Mel? –Kaj? –Melinda!
Kaj? –Glej.
Kaj za vraga?
Ni šans. –Pojdi.
Kako si? –Zaposleno.
Samo 10 minut rabim. –Imaš dve.
Dobro.
Prišel sem, da se ti zahvalim, ker si me ljubila.
Bili so časi, ko sem dvomil vase,
a ti si dalje delala in verjela vame.
Nikoli več ne bova skupaj.
Dobro? –Ja. –Nikoli. –Vem.
Torej kaj je to?
Izposodiš si obleko in prideš sem,
da narediš vtis name? Zakaj že?
Moja baterija …
Prodal sem jo. Podpisal sem kupčijo.
V poslu sem s Prescottom.
Dobro zate.
Dobro za naju.
Vem, da sva ločena, a sem ti hotel dati to,
za vse, kar si čez leta storila zame.
Ne poznam ženske, ki bi me prenašala,
ljubila, skrbela zame …
Verjela vame.
Ne zamerim ti.
Kot sem rekel, začel sem dvomiti vase.
Žal mi je samo, da so se sanje tako pozno uresničile.
Kakor koli, glej.
Dala si mi 2 minuti, mislim, da bo kmalu konec.
Ljubim te, Mel.
Vedno te bom.
Skoraj sem pozabil.
Hiša tvoje mame.
Tvoja je spet. Mogoče je malce drugačna od znotraj
zaradi bivših lastnikov, ampak … tvoja je.
OBJOKOVANJE
Cel dan rabiš. –Moj partner ima. –Moje je.
O tem ti govorim. –Imam te pokrito.
Dobro, gremo. –Hej, sestrica. –Hvala.
Hej, Melinda. –Kje si pa ti bila?
Zamujaš, ljubica. –Kaj je Mel? –Ja, vem.
Ti je dal Robert to? –Ja.
Skupaj s temi ključi
in listino za mamino hišo. –Kaj?
Ja, prodal je baterijo, posluje s Prescottom.
Takoj zjutraj bom poklicala banko.
Sem že jaz in vse je v redu.
Hudiča. To je dobil?
Vedel sem, da bo. Ta ded je pameten.
Mel, kdaj si ga videla?
Prišel je v službo, da se mi opraviči,
da me ljubi in mi dal vse to.
Mojbog.
To pa je ljubko. Nikoli nismo imeli toliko denarja.
Res mu je uspelo.
Vedno si verjela, da mu bo.
10 milijonov dolarjev. –Unovči, preden si premisli …
Ne bo si. –Ne tvegajmo.
Gremo zjutraj na banko.
Ta prasec si lahko premisli … –Utihni že.
Zakaj sem vaju poslušala?
Obe sta neki nesrečni prasici.
Nobena ni srečna s tema prascema, jaz pa sem te poslušala.
Samo malo počakaj. –Ne, ne.
Vsi v mestu vedo, da ima Kalvin otroka v Ellenwoodu.
In, Casey, saj veš, kaj pravijo o tebi.
Melinda!
Devon, pojdi domov in me več ne kliči.
Slab si v postelji. Smrčiš,
in prevelik si za tako malega tiča.
Prekleto sranje.
Samo malo.
Zdravo. –Naslov je bil na čeku.
Ja.
In spomnila sem se stavbe.
To je stavba, kjer si rekel, da bova stanovala.
Dobro izgledaš.
Hvala.
In ta razgled …
Ta razgled.
Zadnje nadstropje.
Rekel si, da bova tu.
Kot iz tvojih sanj.
Vse je tako, kot si mi opisal.
Ponosna sem nate.
Hvala. –In ko si rekel, da me ljubiš,
sem ugotovila, da tudi jaz še vedno ljubim tebe.
Morala bi ti verjeti,
ko si rekel, da nisi z njo.
Ampak moji sestri sta mi prišli v glavo.
To je vse za nama, Mel.
Vesela sem, da si to rekel.
Oprosti, da zamujam, dragi.
Hej …
Ljubica, to je Melinda, moja bivša žena.
Zdravo.
Jaz sem Diana, Robertova zaročenka.
Tam je bila.
Prasica, ki sem jo hotela ubiti pred toliko leti,
stala v mojem stanovanju,
nosila moj prstan.
Me gledala.
Ta prasec me je ponovno osmešil pred to kurbo.
Ne morem verjeti, da sem mu izlila srce, ona pa je bila tam.
Ta prasica je živela moje življenje.
Tisto, ki sem ga kupila in odplačala.
Vedno je rad počel pod tušem,
ker je rekel, da ga spominja, ko sva se spoznala na dežju.
Vidite, zakaj sovražim dež?
Prepričana sem, da je bil z njo pod tušem.
To bi moralo biti moje.
Jo okušal.
Seksal z njo.
Uporabljal, kar sem ga jaz naučila.
Uporabljal moje trike na tej lisici.
Vedela sem, da je Nina v bližini.
Zdaj jo Robert verjetno že carta, prepričana sem.
Nežno ji diha na zadnji del vrata.
Še vedno lahko vonjam viski na njegovem dahu.
Lahko ga čutim na mojem vratu. Prasica!
In pravkar se je vselila?
Tako pa ne bo šlo.
Vse dragulje sem dala v tisto krono
in ne bom pustila, da jo nosi druga prasica.
BLAZNOST
Nisem mogla verjeti.
Lahko bi samo odšel.
Rekel je, da me ljubi,
a jo je vselil v moj prostor, kot da sploh nisem obstajala.
Nisem mogla jesti, nisem mogla spati.
Samo o njiju sem lahko razmišljala.
Imela sem alarme na vsem, kar imam.
Ko je prasica nekaj objavila, sem to vedela.
In veste kaj? Vse, kar mi je rekel …
Da me bo peljal v Pariz, in bila sta v Parizu.
Da me bo peljal v privatnem letalu.
In tam sta bila.
Dan in noč sem gledala njeno stran.
Nisem si mogla pomagati.
Njene ideje za poroko in ona.
Odločila se je za obleko od istega proizvajalca,
ki sem jo želela jaz. V istem butiku.
Imam te … –Dragi.
Ne bom te spustil. –Dobro.
Hodiva, pripravi se …
Prav.
Ne še. –Daj no. –Ne … točno tu.
Dobro, lahko odprem oči?
Odpri jih.
Poglej za nama. Presenečenje.
Mojbog.
Jahta ge. Gayle.
Rekel sem, da ti jo bom kupil.
Všeč mi je!
Mojbog. Všeč mi je, a v belem. –Ja?
Kaj pa ta? Ko mahaš svojim gostom?
Popolna! Všeč mi je. Tudi njim bo. –Zdravo, John.
Zdravo, dragi. Poglej to.
Kaj praviš na to za "srečno pot" in mahanjem v slovo?
Krasna je. –Je, ne? –Ljubica, lahko govoriva?
Seveda.
John, več bova rekla o poroki jutri, prav?
Enkrat drugič? –Dobro, hvala. –Hvala, John.
Kaj je … –Melinda. Ona …
… naju toži.
Trdi, da se je kupčija zgodila pred ločitvijo.
Oba veva, da to ni res.
Ja, vem, zelo žalostno je.
Poklical bom Franklina.
Jaz sem že zjutraj govorila z njim o njej.
Kaj? Zakaj? –Nisem ti hotela povedati, a sem prejela
3.300 grdih komentarjev od nekoga z imenom "Jezna".
In seveda je to Melinda. –Govoril bom z njo.
Ne. –Mogoče ji lahko dam več denarja.
Ne gre se za denar.
Ne moreš se pogajati z norcem.
Vse bo v redu. –Ja.
Mel?
Mel? –Hej, Sara. –Hej.
Ne kliče naju.
Mislim, da ne bi smeli biti tu. –Nekaj je narobe.
Mislim, da ne bi smeli iti not. Dajte no!
Kam gresta? Kaj je …
Se še vedno da priti not tako enostavno? –Melinda?
Melinda?
Melinda, kje si? –Mel?
Kaj se dogaja …
Kaj je vse to? –Kaj?
Mojbog.
Mojbog, kaj je …
Prepričani smo, da je sklenil kupčijo s podjetjem Prescotta,
ko je še bil poročen z mojo stranko, vaša milost.
Prejel je tudi vse investicije
za baterijo Gayle samo iz dohodka moje stranke
in iz hipoteke družinske hiše, ki jo je izgubila.
Odvetnik, gledam datume na vseh teh pogodbah
in spletni pošti
ter na pisni izjavi podjetja Prescott.
Potrjujejo, da posel ni bil sklenjen,
dokler se g. Gayle in vaša stranka nista ločila.
In ker je ona vložila zahtevo za ločitev,
sem malo zmeden. –Vaša milost … –Nisem še končal.
Po ločitvi je dal vaši stranki 10 mil. $,
ponovno odkupil družinsko hišo
ter ji jo vrnil. Je tako?
Ja, vaša milost. –Koliko zahtevate za škodo?
V času zakona je investirala več kot 1,2 milijona dolarjev.
Mi zahtevamo polovico baterije Gayle,
kar znaša okoli 150 milijonov dolarjev.
Prav, dovolj. To je nesmiselno.
Očitno je, da je bil g. Gayle več kot pravičen.
Zavrnil bom primer. –To ni pravično.
Morala bi dobiti njegovo polovico, to je pravično.
Poslušajte, sodišče je razsodilo.
Ne razumete, da vam ni potreboval dati ničesar?
To je ena najbolj radodarnih gest, ki smo jih tu doživeli.
Ta primer je zavržen.
Vaša milost, še ena stvar je na dnevnem redu.
Ga. Moore je nadlegovala bodočo go. Gayle.
Vse dokaze lahko vidite pred seboj.
Zahtevamo prepoved približevanja tako za g. kot tudi za go. Gayle.
Jaz bi morala dobiti to prepoved.
Odvetnik, brzdajte svojo stranko! –Melinda.
Ni me treba brzdati, nisem žival.
Ste poslali ta sporočila?
To je Amerika.
Imam svobodo govora. –To so grožnje.
Lahko bi šli v zapor, ga. Moore.
Če se ponovi, boste šli. Prepoved približevanja odobrena.
Ga. Moore,
g. in ge. Gayle se ne smete približati na 300 metrov.
Me razumete? –Nista poročena.
Ne približujte se jima.
Je to dovolj jasno za vas? –Ja.
Čakaj, pojdi! Melinda!
Pojdi! –Mel, ne! –V redu sem. –Stoj.
Pusti ju. –Melinda, ne. –Melinda!
Jaz sem Melinda in v živo predvajam prek spleta.
Hočem, da vidite to krivico.
Ta kurba je spala z mojim možem,
on pa mi ni pustil ničesar …
Nehaj, prosim. –Dovolj je.
Mel, ni zdravo. Resno mislim.
Moraš se nehati tako ukvarjati z njim.
Nočem govoriti o njem. –Dobro, pa bova o sestrah,
kako te imata radi in ju skrbi zate. Tudi mene.
Stvari, ki smo jih našli v tvoji hiši. –Bilo je … –Čakaj.
Šla si v mojo hišo?
Ja. –Vi prasci mi sploh nočete pomagati.
Pridi z menoj, da se lahko pogovoriva.
Melinda, samo … –Ne, vidim, kaj se dogaja. –Melinda?
K June grem.
Hvala, da sta prišla.
Skrbi nas za Melindo.
Zmešalo se ji je glede vaju.
Dobili bomo sodnika, da ji dodeli pomoč.
To je dobra ideja. –Vmes pa bodita pazljiva.
Ja. –Obadva.
Imava prepoved približevanja.
Bolje, da imata varnostnike na poroki. Resno.
Glejte, vem, da je vznemirjena.
Poznam vašo sestro. Dobro bo, ko se pomiri.
Če tako misliš, je sploh ne poznaš.
Mojbog, ne, ne. Ne smeta biti tu.
Tik za mano je. –Sranje.
Zakaj še vedno prihajate v mojo hišo
brez mojega dovoljenja? –Ljubica. –Kaj počnete?
Govorite o meni za mojim hrbtom? –Melinda.
Pojdi! –Zato si jo pripeljal sem? –Ne, ne.
Naj govorim z njo. –Ne!
Vsi me morate držati nazaj. Ne!
Prasici moram povedati, da je to moj avto!
Zakaj si jo pripeljal sem, Robert? To je moj avto, prasica!
Ni vredno, ljubica. –Moj avto! Ne!
Pojdi. –Spravite se dol z mene.
V redu sem. –Dobro.
V redu sem, v redu sem.
Nehajte me tako obravnavati. Zakaj jo je pripeljal sem?
Tako nespoštljivo. Kakšna družina pa ste?
Kaj pa jaz? Bog. –Melinda!
Melinda!
Zdravo, vam lahko pomagam? –Ne, samo gledam.
Hvala.
Izvolite. Zelo je lepa.
Všeč so mi gumbi.
Čakajte! –Uničila je poročno obleko bodoče ge. Gayle.
Sodišče se vam opravičuje, ne bi smel biti tako prizanesljiv.
Je že v redu, vaša milost. Obleka mi ni bila več prav.
Ta mali kar hitro raste.
Kaj je potrebno, da boste upoštevali opozorila sodišča?
Očitno je, da ne jemljete te zadeve resno.
Ne bom dovolil, da ju še naprej nadlegujete.
Jasno?
Če prekršite to prepoved približevanja,
vam zagotavljam, da greste za 40 dni v zapor.
Resno mislim. Še en prekršek.
Sem dovolj jasen?
Ja, vaša milost.
Melinda.
Ste razmislili, da mogoče obstaja druga pot?
Mogoče je mislil, kar je rekel.
Mogoče prevara ni tisto, kar mislite.
Bi dovolili prostor za takšno možnost?
Bi se počutili bolje, če bi bil res pošten
in želel vse dobro?
Ne motim se.
Vi ste takšni kot vsi ostali.
Vidite …
Jaz postanem trmasta in že sem kriva.
Ne pravim tega. –To pravite.
Samo zanima me, če bi razmislili o tem.
Naj vas še nekaj vprašam. –Dobro.
Ste že slišali za mejno osebnostno motnjo?
Ko ima oseba … –Veste kaj?
Ne grem se več.
Jebite se in to sranje.
Nisem nora. Kaj?
Nehajte s tem sranjem.
Še boljše, odhajam.
Tu smo se zbrali …
Ta prasica ni zapravljala časa s prevzemom mojega življenja.
Ne morem verjeti, da se je Robert poročil s to kurbo
in ji dal mojo jahto. Mojo jahto!
Jahto z mojim imenom.
Živela je moje življenje.
Jebeš njo in njega.
Jebeš oba.
Hej.
Melinda?
NEPOPUSTLJIV
Čudovita noč je.
Ljubim te.
Poglej si te zvezde.
Ti si tista. Kaj delaš? –Hotela sem vklopiti kopel.
Naj to opravi osebje.
Ne, vstati moram in dobiti stabilnost na jahti.
Se mi boš pridružil?
Veš da.
Se vidiva.
Kje je moja poročna obleka? –Visela je v omari, gospa.
Nisem je videla. –Vprašala bom gospodinje.
Dobro.
Kopel je že pripravljena? –Ne.
Usedi se. –Mel.
Kaj počneš? Kaj počneš?
Kaj počneš ti, Robert?
Daj no, Mel, veš, da ni prav. –Ne.
Prav ni to, kar si mi storil ti.
Kaj sem storil? –Ne delaj se, kot da se ne spomniš.
V redu.
Povej mi, da bom prepričan. –Zapustil si me.
Odnesel si najboljše dele mojega življenja.
Tisti prasici si dal moj prstan,
moje stanovanje, mojo jahto,
moje življenje.
Vse to si obljubil meni. Ni tako, Robert?
Ni tako? –Sem.
Sem.
Zakaj si ji potem dal vse to?
Mel, ločila si se. Ti si pustila mene.
Nisi se upiral. –Mel.
Ne, izkoriščal si me, da sem skrbela zate, dokler nisi uspel.
Nikoli me nisi ljubil. –Mel, to ni res, sem te. –Zakaj potem?
Zakaj si potem vse dal njej?
Zakaj si tu z njo in ne z menoj?
Obljubil si mi za vedno.
Obljubil si mi za vedno, ona pa je bila cel čas poleg.
Ne, to ni res, Mel.
Nikoli te nisem prevaral. –Zakaj pa potem?
Nikoli te nisem prevaral, Mel. Nikoli.
Ljubim te.
Vedno te bom.
Dobro.
Potem pa naj skoči z jahte. –Mel, Mel. –Dajmo.
Da lahko začneva s skupnim življenjem.
Pridi, vstani, greva po njo. –Ne, Mel. –Vstani!
Poslušaj, dajva se pogovoriti, prav?
Daj no. –Daj mi pištolo.
Samo pištolo mi daj.
Slišal sem strel od zgoraj! –Kaj se dogaja?
Skoči!
Boljše, da skočite!
Mel, kaj počneš?
Mel.
Kam pa greš? Stoj, prasica, preden te ustrelim …
Daj mi prstan. –Kakšen prstan?
Tisti prstan, prasica!
Daj mi ga. Ve prasice pa ste res nekaj.
Prva žena opravi vso delo,
ve kurbe pa poberete vse koristi?
Ne, gospa, daj ga sem.
Daj mi ga. –Ne!
Robert!
Ustaviti moram jahto. –Dobro.
Povleci ročico.
Si v redu? –Dobro sem.
Dobro, ljubica.
Pojdi v tender in pripelji posadko.
Posadko? –Prisilila jih je, da so skočili z jahte.
Pojdi. –Ne bom te pustila! –Pojdi, draga, izkrvavel bom.
Robert. –Oni mi lahko pomagajo.
Pojdi!
Bodi pazljiva.
Hitro, ljubica.
Robert.
Za vse si kriv ti, Robert.
Pa se poglej zdaj.
Prevedel: mtine
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija