Dievaži, net nežinau, kas keisčiau.
Ar pulkas negyvų paukščių ar tai, jog šito nepranešė žinios.
Ar tai, jog Džesika draugiškai su manim elgiasi.
Negi jie vienu metu susirgo ir nukrito ant žemės?
O tas šiurpus rūsys? Ar visa tai - susiję?
Keista.
Juk ji - vyresnėje klasėje. Draugautų sau su vyresniais.
Dar ir mašiną turi.
Tuo pat metu trenkė žaibas.
Eri Harbore pastaruoju metu - labai keistas oras,
dar tas Donio uraganas Airijoje.
Kam 16-ojo gimtadienio proga dovanoja mašiną?
Maniau, taip būna tik filmuose.
Negaliu patikėti, kad Eri Harbore man iš tiesų buvo linksma.
„Kiek paukščių gali nutrenkti viena žaibo iškrova?“
O, ne.
Jetau...
Pasišviesti galim tavo kompiuteriu.
Man jis reikalingas tyrimui.
Neveikia belaidis ryšys.
Viskas gerai, Džine.
Man baisu.
Žinau, širdele. Viskas gerai. Nebijok.
Mama! Tėti!
- O Dieve. - Tėti!
- Tiesiai į langą. - Atnešk kibirų ar ko.
- Tėti? - Mama, kas atsitiko?
Viskas gerai. Nebijokite.
Tėti, mūsų svetainėje guli medis. Ką tu...
Mergaitės, verčiau lipkit į viršų,
nes čia pilna stiklų visame kambary.
Seneli, nesijaudink, viskas gerai.
- Aš viską sutvarkysiu. - Gerai.
Taip, Hilde...
Girdi?
Pala.
Kas čia?
Hilde, nereikia.
Būk atsargi,
- čia - pilna stiklo šukių. - Taip, tėti.
Sveikas, mažyli. Aš tave laikau.
Viskas gerai. Aš tave laikau. Nebijok.
Aš tau nieko nedarysiu, bičiuli. Nebijok manęs.
Gaila, kad tavo medis nuvirto.
Nesijaudink. Tau nieko bloga nenutiks.
Pažadu.
- Ar man būtina šiandien eiti į mokyklą? - Būtina.
- Paukštelis neleido man užmigt. - Taip.
Dabar suprasi, kaip jaučiausi, kai jūs buvot kūdikiai.
Kaip manai, jam duoti pieno?
Paukštelius mamos maitina ne pienu.
Jos išvemia savo maistą jiems į snapelius.
Man reikia pakalbėt su Paukštininku apie tuos negyvus paukščius.
Gal jis man patars dėl Volterio?
- Kokio Volterio? - Kronkaito.
Jis buvo televizijos žurnalistas.
Jį vadino pačiu patikimiausiu žmogumi Amerikoje.
Mama, kaip manai, gal tėčiui reikia pagalbos?
- Tėtis mano, kad jis - nagingas. - Bet jis klysta.
Jis išvertė visą palėpę ir nesutaisė jos.
Dukrele, žinau, kad dievini tiesą,
bet tiesa ne visada padeda.
Kartais vyrams reikia...
Pakalbėsim apie tai kitą sykį.
O dabar tik...
- Šaunuolis, mielasis. - Puiku, tėti.
- Tėti! - Tau pavyks!
Mama, kas naujo dėl „Wott Management“?
Dieve, parašyk straipsnį apie kvailą medį,
įvirtusį į mūsų kvailus namus su savo kvailu paukščiu.
Mama, ar žinojai,
kad „Wott Management“ pavadinta žmogaus, gimusio 1800 metais pavarde?
- Ne. - Galima sakyt, jis įkūrė Eri Harborą
ir išpirko aplink visus miškus.
Kad juos iškirstų.
Pala, negi ta įmonė atsitiktinai pasivadino ta pavarde?
Abejoju, kad atsitiktinai.
Savininkai, matyt, tyčia taip pavadino savo įmonę.
Ši pavardė suteikia patikimumo.
Tas paukštis nieko nelesa.
Tėti, man teks vežti jį pas Paukštininką.
Vežk, bet jo pavardė - ne Paukštininkas, pameni?
Jis - ponas Vergelesas.
Viskas, vakarėlis laukia, renkimės, gerai?
Taip, striukės, batai.
- Hilde, kur eini? - Važiuosiu dviračiu.
Galiu pasinaudoti tavo pakrovėju?
- Ne. Man jo reikia. - Mama.
Ką? Aš nežinau, kada atsiras elektra,
ir ar veiks telefonai kontoroje,
kur uždirbu pinigus, kad jus pamaitinčiau.
Dieve, užtrukčiau minutę, ką?
Man reikia paskambint Itanui.
Štai kodėl šauki ant manęs.
Mama, aš ant tavęs nešaukiu.
Mane tik nervina, kad nėr elektros.
Ar gali ištvert vieną dieną jam nepaskambinusi?
Jau ištvėriau.
Ize.
Mes kasdien skambinamės prieš pamokas,
vienas kitam linkim geros dienos.
Supranti? Mes taip darom.
Tai - mūsų tradicija.
Nesąmonė.
Padaryk man paslaugą ir pasimėgauk laisve be telefono
vieną dieną ar bent jau porą minučių.
Kas čia vyksta?
Nieko nepadarysi.
Gamtinė nelaimė.
Pamokos atšaukiamos
iki kol bus pašalintas medis ir atstatytas elektros tiekimas.
Apsimeskime, kad liūdime dėl atšauktų pamokų.
- Kaip neorganizuota. - Atsiprašau,
kodėl nepranešėte prieš valandą?
- Nei elektroninio laiško, nieko. - Apgailestauju.
Kaip jūs visa tai suvaldysite?
Ponios, atleiskite, bet jums nėra saugu eiti už juostos.
Sveika.
- Girdėjai, pamokos atšauktos. - O, geras.
Taip. Ką veiksi?
Gal eisim į prieplauką, pasivaikščiosim ar panašiai.
Smagu.
Nori kartu?
- Taip. - Labas, Džesika.
Sveika. Einam į prieplauką?
- Gerai. - Puiku.
Čia - mano draugė Ema. Ką tik čia atsikraustė.
- Sveika. - Sveika. Izė.
Mano tėvai čia persikėlė prieš metus iš Bruklino.
Geras. Mes gyvenome Virdžinijoje, bet mamą perkėlė čia dirbti.
Tu jau turi tiek draugių, tai - nuostabu.
Iki pasimatymo prieplaukoje.
- Iki, Ize. - Viso.
- Tave pavėžėti? - Taip.
Tik pirma pasakysiu mamai, kur važiuoju.
Taip, vis pamirštu, kad elgiesi kaip 14-ametė.
Gal dėl to, kad pasirinkai daug aukščiausio lygio pamokų.
Ne. Tai - komplimentas.
Žinai, aš parašysiu žinutę.
- Gerai. - Gerai, puiku.
EINU Į PRIEPLAUKĄ
- Viskas. - Geras. Eime čia.
Mums reikia sužinoti, kaip auginti šitą paukštelį.
Laikau.
Vis tiek nesuprantu, kodėl laipteliu turi būti
mažiausias iš trijų, bet nieko tokio.
Gudru.
Kada mokykla veiks?
Ko norėti, jos motina - nusikaltėlė!
Jokios organizacijos!
Jūs išlaikoma iš mano mokesčių.
Suprantu, jog kilo nepatogumų,
- bet tai - ne mano valdžioje. - Palaikyk, gerai?
Kur man dėti vaikus? Kur man dėtis?
- Jokios kompetencijos. - Atleiskite, galima?
Jei turite klausimų ar nusiskundimų, kaip ponios su peticija,
kreipkitės į jos advokatę.
Kas ji? Tai - aš. O dabar mano klientė nieko nekomentuos.
Ačiū. Geros dienos.
Tau nebūtina manęs samdyti.
Tiesiog toks jau šis miestelis.
Ne, jau priprantu prie patyčių.
Bet esu dėkinga tau už palaikymą.
Žinau, ką reiškia, kai visi - prieš tave.
Norėčiau padėti tau užbaigt visa tai,
- jei leistum? - Mamyte.
Vajė...
Atleisk.
Gimus trečiam vaikui, jie ima auginti save patys.
Priminsiu tau, kai ji rinksis koledžą.
Ačiū. Eime.
Susisieksim, gerai?
Ačiū.
Vaikai, mokykla uždaryta. Kaip jūs čia patekote?
Direktorė Kolins man liepė atlikt nebaigtas užduotis.
Tai, jog mokykla uždaryta nereiškia, kad nereikia mokytis.
Kalbėjote su direktore Kolins?
Taip, jai patiko, kaip viską sutvarkėte. Knygos sudėtos lygiai.
O knygų lentynos - kaip kokioj prabangioj maisto parduotuvėj.
Aš tik išlyginau knygų eiles ir...
Mano tėtis taip daro. Spėju, jam - kažkoks nerimo sutrikimas.
Imu nerimauti, gal tai - genai.
Būtinai pasitikrink.
Ar turite knygų apie paukštelių mitybą ir auginimą?
Ir jų ligas?
Ir apie tai, kodėl jie ima kristi negyvi iš dangaus be jokios priežasties?
Gal, bet čia - valstybinės mokyklos biblioteka.
Knygų skaičius - ribotas...
Ne bėda, mes pasinaudosim kompiuteriu.
Bėda, nes elektros nėra,
todėl mokiniams čia negalima.
Logiška, taip.
Nebent žinote tai, ko nežinau aš.
Gal direktorė Kolins jums leido čia būti, tada...
Nieko tokio. Mes jau eisim.
Ačiū, Toni.
Prašau manęs taip nevadinti. Bet...
NIUJORKO VIEŠA BIBLIOTEKA
- Iki. - Iki.
- Ir nelakstykite koridoriuose. - Ačiū, Toni.
Pone Ohara.
Kai užpylė mūsų trobelę, visur ieškojau naujos vietos.
Senelis parodė man šitą.
Jis anksčiau čia laikydavo savo žvejybos įrankius.
Kaimiška prabanga. Man tiks.
Sakiau, kad surasiu gerą.
Man nepavyko susisiekti su „Wott Management“.
Gal tavo tėtis asmeniškai su kuo nors kalbėjo?
Ar susirašinėjo...
ERI HARBORAS BRIDŽIT DŽENSEN, ADVOKATĖ
...kokiu kitu adresu?
Kiek žinau, ne, bet aš paklausiu jo.
Alio?
Tik...
Alio? Girdi mane?
Taip, mano kontoros durys buvo praviros,
nors buvau jas užrakinusi.
- Ar tau viskas gerai? - Taip.
Lauk manęs ten, gerai?
Ar tavo darbe buvo atvejų,
kai įsilaužiama į kontorą ir nieko nepavagiama?
O, ne. Man nepatinka, ką girdžiu.
Apsisuk ir eik iš ten.
Gali atvažiuoti į skyrių?
Taip, tuoj būsiu. Eime.
Jei ketini grąžinti, vadinasi, tai - ne vagystė.
Aš pasiskolinau, o tam ir yra bibliotekos.
Plius, kaip užstatą palikau savo kortelę.
Turi bibliotekos kortelių?
Ne visai.
Gerai jau, neturiu.
Aš jas padariau pati, kai su Ize žaidėme biblioteką.
Jūs žaisdavote biblioteką?
- Argi ne visi ją žaisdavo? - Ne.
Išrašai knygas, priimi jas atgal, pildai korteles.
- Ne? - Ne.
Volteri, privalai valgyti, bičiuli.
Pavadinai paukštį Volteriu?
- Kronkaito garbei. - Volterio Kronkaito.
Aš nežinau.
Jis nelesa, jo dėžę apklijavai ir davei jam vardą.
Šis paukštis tikrai pastips.
O, varge.
Abejoju, ar esu pasirengęs tokių emocijų išgyvenimui.
Panašu, kad duodam jam ne tą maistą.
Reikia suplakti jam paukščių glotnutį.
Dievinu glotnučius.
Iš...
kirminų, paukščių kakų ir vandens.
Ar tikrai vakar užrakinai ir įjungei signalizaciją?
- Taip. Aš visada tai darau. - Gerai, užeik.
Gerai, kad atvykai.
Kažkaip šiurpoka buvo, supranti?
Signalizacija galėjo atsijungti dėl dingusios elektros,
vėjo gūsis atidarė duris...
- Labai daug „gal“. - Taip.
Kas gali tavęs nemėgti?
Daug kas. Tai galėjo būt
kas nors, ką papiktino, jog gyniau Semą.
Ėmiausi naujos bylos. Gal tai susiję su ja.
Puiku.
Leitenante Brigsai.
- Užpildėte vertinimo anketą? - Dar ne, pone.
Esu užsiėmęs galimo įsilaužimo atveju.
Ponia Lisko, čia - Polas Raterfordas.
Džensen. Pasilikau savo pavardę.
Taip. Žinojau. Atsiprašau.
Nieko tokio. Smagu susipažinti.
Aš atlieku tyrimą.
Generalinis prokuroras nusamdė mane atlikti šio skyriaus auditą.
Po to, kas nutiko...
Mano tėčiui?
Viskas gerai.
Generalinis prokuroras? Tai bent. Valstija rimtai į tai sureagavo.
Vašingtono valstija rimtai reaguoja
į tuštinamą fondą kompensacijoms dėl teismo klaidų, taigi...
- Taip, tiesa. - Ponas Raterfordas
įpareigotas pranešti generaliniam prokurorui, ką iš mūsų atleisti.
Panašiai. Aš pasėdėsiu, jei jūs nieko prieš?
Žinoma.
Prašom, pone.
Panele Džensen, galite apibūdinti vaizdą, kurį išvydote įėjusi?
Galiu.
- Mes nerimaujam dėl jo. - Gerai, kad atvežėte jį.
Kaip manot, jis išgyvens?
Tai jam tikrai padės.
Nes žuvo daug paukščių. Visas pulkas.
Siaubinga.
Išsigandome, ar šis mažylis nebus užsikrėtęs tuo pačiu.
Daug? Kiek?
Nežinau, šimtai.
Ką?
Nesąmonė. Būčiau apie tai sužinojęs.
Būtent. Keista tai, jog niekas apie tai nepranešė.
Tai nutiko Vudraf dvare vakar vakare.
- Visą pievą nuklojo negyvi paukščiai. - Siaubingas vaizdas.
Tiesiog nukrito iš dangaus.
Netekome daug gerų paukščiukų.
Vakarėlio dalyvius išvedė pro galinį išėjimą, kad niekas nefotografuotų.
Aš ketinau paskelbti, bet dingo elektra.
O šį mažylį radote ten?
Naktį per audrą mūsų kieme nuvirto medis.
Jis įvirto į namus išdaužęs langą, ten radom ir jį.
Atnešėm jį pas jus. Jūs juk - ekspertas.
Pone Vergelesai?
Kaip manote, ar gali būt,
kad jis serga tuo pačiu, kaip ir tie paukščiai?
Turiu pamatyti tuos negyvus paukščius. Galite mane ten nuvesti?
Štai taip. Laikai?
Gerai.
Ar tikrai čia?
Gal jie nusamdė ką nors juos surinkti?
Jei čia buvo tiek daug paukščių, kaip sakėte,
turi būt atliktas platesnis tyrimas.
Galiu paskambint gyvūnų kontrolės tarnybai ir sužinoti, kas nutiko.
Palauk, neskubėk.
Taip.
Štai.
Jei būtume radę visą paukštį,
būtų lengviau išsiaiškint, kas juos pražudė.
Tačiau plunksna - geriau nei nieko.
Matau ten dar vieną.
Palauk. Štai, imk.
Pora pirštinių. Imk.
Ir pora tau.
- Štai. - Ačiū.
Nėr už ką. Kuo daugiau rasite, tuo geriau.
Kol kas laikyk Volterį šiltai.
Ir maitink jį, gerai? Nes jei jis badaus,
tai, ką rasime, jam nepadės.
- Aišku? - Aišku.
Kur maišelis?
Kaip sekasi? Radote ką nors?
- Taip, radau dvi. - Puiku. Štai.
Taip.
Tas vyrukas - įsitempęs.
Kas bus, kai jis sužinos, jog tai aš pradėjau Semo kompensacijos bylą?
Gali padaryt paslaugą?
Aš užsuksiu į tavo kontorą šįvakar. Patikrinsiu.
Ne. Tiksliau, taip. Labai tau ačiū.
Bet norėjau paprašyt dėl Meto.
Kas jam?
Gal galėtum užsukt pas mus ir kai ką sutaisyt?
Sudužo langas, o Metas, jis... jis tikrai nekoks meistras,
o aš nenoriu jo įžeisti.
- Bet lango mums labai reikia. - O Dieve! Dailidė jis tikrai nekoks.
- Tiesa. - Užsuksiu po darbo.
- Sugalvosiu pretekstą viską sutaisyti. - Ačiū tau.
Teisingai sugalvojai.
Mes su Džine tyčia iškrovėme gręžtuvo bateriją,
kad jis nesusižalotų.
Gudru. Labai gudru.
Tai - jos idėja, taigi...
Važiuojam. Sušalai?
- Būsiu aštuntą. - Gerai. Iki pasimatymo.
Važiuojam.
Apygarda mielai suteiks paramą.
Tik pasakyk, ko reikia.
Jei manyčiau, kad praverstų keli generatoriai, praneščiau,
bet dabar, manau, teks tiesiog laukti.
Taip.
Kim, ne paslaptis,
kad mokyklos tarybai pastaruoju metu skambina daug sunerimusių tėvų.
Jie, sakykim, itin emocingi.
Taip, žinau.
Žmonės išsigąsta nutikus kokiai avarijai.
Kalbu ne apie elektros laidų nutraukimą. Kim, būk pasiruošusi.
Tie tėvai ryžtingai nusiteikę.
Manau, susidūriau su keliomis jų šįryt.
Jos kaltina mane asmeniškai
už tai, kad visas miestelis liko be elektros.
Taip, tai - ne patys išmintingiausi žmonės pasaulyje,
bet jie - mokesčių mokėtojai ir balsuotojai.
Jie surengė peticiją, prašydami apygardos persvarstyti tavo darbą šiose pareigose.
Atleisti mane?
Gali sakyt „atleisti“.
Taip, tai reiškia būtent tai.
Jei peticiją pasirašys pakankamai tėvų, mums teks skaitytis su jų reikalavimais.
Ačiū, kad pasakei man asmeniškai.
Visi suprantam, kad tu neatsakai už motinos veiksmus,
bet pati žinai, kaip yra.
Man metas. Netrukus susisieksim.
- Labas. - Labas.
Kur buvai?
Nuvežiau tėvą pas Frenką.
Žinai, jis turi atskirą veikiantį generatorių.
- Šaunuolis Frenkas. - Taip, tikrai.
Pameni, kai elektros dingimas mums būdavo nuotykis?
Pameni? Linksma būdavo, seksualu ir...
- Pameni? - Puikiai pamenu.
O dabar - gendantis maistas.
Ir Džinė jungia elektros prietaisus,
kurie nė neketina veikti.
Galiu šiąnakt nakvoti pas Džesiką?
- Ne, negali. - Kodėl?
Todėl, kad reikia mokytis.
Ar ne Džesika kankino tave visus metus?
Bet dabar ji - draugiška, nes žmonės keičiasi.
Pati visad sakydavai, kad atlaidumas - dorybė, taigi...
Taip, kai tave kumščiuodavo jaunesnė sesuo,
o ne kai tavo mirtina priešė dėl neaiškių priežasčių panoro būt drauge.
Dieve. Jūs su Hilde - vienodos. Džesika nori tiesiog draugauti.
O kadangi draugių aš neturiu, gal galiu pas ją į svečius. Prašau.
Ne.
Liaukis, man jau greit 15-ika. Aš - nebe vaikas.
Teisiškai, iki 18-ikos tu - vaikas.
Mama, juk žinai, ką norėjau pasakyti.
Gerai. Bet susitarkime. Jei atsiras elektra,
būtinai grįžk namo ryte iki pamokų,
ir kad negirdėčiau jokių skundų dėl nuovargio
- ar neišsimiegojimo. - O Dieve! Gerai, sutarta.
Sutarta, gerai.
Paskubėk, kol nepersigalvojom.
- Gerai. Ačiū. - Taip, eik.
- Ačiū. - Eik.
- Eik. Bėk. - Gerai.
Kur susiruošei?
Nakvoti pas Džesiką.
Aišku.
Geras.
Sėkmės.
Pasiilgsiu tavęs.
ERI HARBORO ŪKININKŲ PREKĖS
DIRBAME IR DINGUS ELEKTRAI. ATSISKAITYMAS - GRYNAIS!
Sveika, Kim. Labas.
Labas. Skubi užsipirkt maisto ir vandens?
Atspėjai.
Aš čia paruošiau tau kai ką.
Štai.
Parašiau sustabdymo ir nutraukimo laiškus visiems gyventojams,
o taip pat ir visiems mokyklos tarybos nariams.
Net užklijavai pašto ženklus.
Iš esmės parašiau, kad mes juos paduosime į teismą,
jei jie nepaliks tavęs ramybėje.
Ta peticija dėl tavo atleidimo - tavo mamos kaltė, girdi?
Ne tavo.
Todėl noriu padėt tašką visam laikui.
Nepyk ant manęs, tik...
Aš nepykstu.
- Aš tave myliu. - Tikrai?
- Ačiū tau. - Taip.
- Suprantu. Sunki diena. - Iki pasimatymo.
- Iki. - Iki.
Štai taip.
Prašau, pasakyk, kad išsiaiškinai nors ką apie „Wott Management“?
- Hilde... - Kaip man dirbti,
jei interneto nėra, o tu man nieko nesakai?
Iš viso nedirbti.
Jau milijardą kartų sakiau,
susikaupk ir mokykis.
Beje, kaip tavo paukštis? Kaip laikosi Volteris?
Kas?
Kas? Aš nenukreipiu pokalbio.
Geri trečią puodelį kavos,
neatsitraukdamas rašai jau 40 minučių.
Akivaizdu, kad kažką sužinojai. Tiesiog pasakyk man ką.
Klausyk, aš...
Aptikau kai kokius „Wott“ finansinius įrašus.
Panašu, kad greit išsiaiškinsiu kai kokius jų verslo sandorius, taigi...
Ar tai gali paaiškinti, kodėl jie nori pirkt Trip tėčio ūkį?
Nežinau.
Ar tai gali būt susiję su Ričiu?
Dėl Dievo meilės, ar liausiesi pagaliau?
Atleisk, širdele, bet būk gera, palik Ričį Faivą ramybėje.
Atleisk.
Pameni, kaip pasakojai, jog senelis tavimi nepatikėjo,
ir tai jus išskyrė?
Taip.
Maldauju, nesielk su manim šitaip.
Aš nenoriu nuo tavęs nutolti.
- Sveikas, žmogau. - Sveikas, Frenkai.
Pamaniau, užsuksiu...
pasisveikinti.
Užeisi?
- Taip. - Užeik. Prašom.
Kas čia nutiko?
Medis įvirto pro langą.
- Katastrofa. - Ačiū.
Stiklas pažiro į visas...
- Mat kaip. Galiu pažiūrėti? - Taip, užeik.
Ne, visur aplink.
Negaliu patikėti, kad elektros vis dar nėr.
Gerai, merginos. Einu į viršų.
Jei išalksite ar ištrokšite,
virtuvėje visko pilna, gerai?
- Ačiū, panele Faiv. - Ačiū, mama.
Pasilinksminkit.
Tu, nenaudėle.
- Labanakt. - Ačiū.
Taigi, girdėjote, ką sakė mama.
Jei ištrokšime, reikia atsigerti.
Taip!
Kas pirma?
- Aš! - O, varge.
Mėnesio karė. Jai pilsiu daugiausia.
- Taip, jai reikia išgerti. - Du, trys.
- Daugiau. - Daugiau? Gerai.
O Dieve, proto netekai.
Ačiū.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
Ačiū tau, kad priglaudei mano tėtį pas save.
Bent jau kol atgausime elektrą.
Viskas gerai. Smagu buvo jį pamatyti.
O kaip tavo tėtis?
Seniai jo nemačiau. Ką jis veikia po to, kai...
Kai tavo duktė jį išvarė iš darbo?
Liaukis. Ji jo nevarė.
Ne, liaukis. Ne, aš juokauju.
Jis dirba kažkur apsaugoj.
Manau, mero Faivo mirtis jį stipriai paveikė.
Žinai, pirmas miręs jo bendraamžis.
Manai?
Nežinau.
Girdėjau, jis lyg ir norėjo balotiruotis į merus,
bet paskyrė laikinai ėjusį pareigas vyruką,
taigi, daugiau apie tai negirdėjau.
Pastaruoju metu mes beveik nekalbame, taigi...
Aš žinau, kur tai veda.
Netempk per ilgai. Neverta.
Ateik čia.
Metas valgyt.
Aš tave maitinsiu. Išalkai?
Taip, ponas Vergelesas sakė, kad maisto tau reikia duot kas valandą.
Pirma vandens?
Ar viskas gerai?
Išgirdau balsus, o Izės, žinau, nėra.
Kalbu su Volteriu.
Žinoma. Kaip jis?
Ar jis sveiksta?
Taip.
Ar tau ne per sunku?
Jei nori, galiu porą sykių jį pamaitint.
O tu pamiegotum bent tris valandas iš eilės.
Aš keldavausi pavaduoti mamos,
kai tu buvai dar kūdikis.
Ačiū, bet aš noriu pati.
Vis tiek pabusiu, nes noriu įsitikint, kad jam viskas gerai.
Tavo mama sakydavo tą patį.
Klausyk, aš...
Noriu atsiprašyt tavęs
ir pasakyt, kad aš tavim tikiu.
Ką?
Tu sakei, jog jautiesi taip, lyg tave kas stebėtų,
tai aš tavim tikiu.
Ir jei manai, kad tas kažkas gali būti Ričis...
Aš irgi tavim tikiu.
Man buvo tiesiog baisu apie tai kalbėti,
nes ir man kartais atrodo, kad aš jį matau.
Bet to negali būti, šiaip jau.
Ateinu.
Ateik.
Aš tau atleidžiu.
- Taip? - Taip.
Ačiū.
Tėti...
Ačiū už tai, kad šitaip kalbi su manim.
Anksčiau manydavau, kad visi tėvai - tokie kaip jūs su mama.
Bet daugelis tėvų nesielgia su vaikais kaip su tikrais žmonėmis.
Norėčiau, kad daugiau vaikų turėtų tokius tėvus kaip tu.
- O, taip? - Taip.
Žinai, tu - irgi šauni.
Tikrai?
Bet žinai, kas būtų dar šauniau?
- Kas? Noriu kalbėt su Volteriu. - Šauniausias dalykas.
Volteris miega. Tau irgi reikia miegoti.
Labanakt. Aš tave myliu.
Labanakt, širdele.
Ar tikrai nenori, kad paimčiau...
Nea, ne.
- Ne, ačiū. - Gerai.
Miegok.
Pala, draugauji su Džesika Faiv?
Esi pas ją namuose?
Taip, žinau.
Superkeista, žinau, bet kartu ir visai nekeista.
Paskutinį sykį, kai mačiau jus kartu, tu smogei jai per veidą.
Taip, žinau, bet dabar - kas kita.
Visos, beje, geria. Aš, žinoma, ne, bet...
Labai gerai.
Nelabai.
Sakau, gerai, kad negeri.
Taip. Tikriausiai.
Norėčiau, kad būtum čia.
Ne Džesikos namuose, bet, supranti...
Taip, aš irgi norėčiau.
Aš...
San Franciskas - puikus miestas, bet man čia nepatinka.
Nes tavęs čia nėr.
Man tavęs labai trūksta, Ize.
Kaip miela. Balandėliai.
Taip. Ei.
Itanai, aš jau eisiu.
Gerai, sėkmės ir būk atsargi.
- Taip. Iki. - Iki.
- Meilė per atstumą? - Ką?
Nieko. Nekreipk į jas dėmesio. Nematai, širdies neskauda.
Itanas - ne toks, taigi...
Ar jis tau jau sakė, kad myli?
Ką? Ne.
Ir tu nesakei, kad jį myli,
nes bijai, kad jis tau neatsakys to paties.
Žinot, aš tiesiog...
Gaila, kad jis išvyko iš Eri Harboro.
Ize.
Dieve. Kokia gėda.
- Nė kiek. - Viskas gerai, mergyt.
Atleiskit.
- Atleisk. - Žinot, ką?
Ką?
Mielai išgerčiau.
- Išgertum? - Taip.
- Gerai. - Gerai.
Pala, tau dar nėra šešiolikos?
Jai nereikia gerti.
Ne. Ką? Ne. Aš noriu. Viskas gerai.
- Ar tikrai? - Taip.
Taip, viskas gerai.
- Ačiū. - Prašom.
Jei jis nesupranta, ką turi, man jo labai gaila.
Į sveikatą.
O Dieve.
Su karštu šokoladu visai netinka.
Su niekuo netinka.
- Taip. - Šita daina man niekad nenusibos.
Jos nepažįsta tavo vaikino. Tu pažįsti.
Nesileisk veikiama jų žodžių, girdi?
Panos gali būti...
Taip. Ne, visiškai. Ačiū.
Ar pasiruošusios antram ratui?
- Kaltos sultys - Sultys
Aš nekalta Kad prarandu savitvardą
Išbandyk mane
Aš nekaltinsiu savęs
Kaltos sultys
Matei, bičiuli? Sakiau, kad pasveiksi.
Sveikas, Volteri.
Nori eiti kartu su manim į darbą?
Taip.
Volteri, ką šiandien darysim? Rašysim ar žymėsimės kertinius punktus?
Manau, pirma šitą, gerai? Bus protingiau.
Gera žinia. Atsirado elektra.
Todėl pamokos šiandien vyks.
Jau girdėjau, jau paskelbiau.
Beje, radau „Wott Management“ adresą.
Nemanai, kad jie susiję su įsibrovimu
į mano kontorą, ką?
- Sveika sugrįžusi. - Sveika, kaip grįžai?
- Pėsčiomis. - Pėsčiomis?
- Ką... - Tikrai? Ar tau patiko?
- Taip. - Ar tu... Ei, palauk.
Ar gerai jautiesi?
Mama, taip, man tik bloga.
Ar sergi?
- Prašau. Mama, viskas gerai. - Neatrodai gerai.
Panašu, kad ji apsivems.
Jei vemsi, palik kiek nors, galėsiu duoti Volteriui.
Ize, kas tau? Dvoki kaip studentų alinė.
Žinai, dukrele.
Lipk į viršų ir susiruošk į mokyklą.
Džine, eik su ja, gerai?
Ačiū, Džine.
Klausykit, aš tik noriu miego, gerai?
Ne. Negerai.
Tu gėrei?
- Mama, ne. - Tikrai?
- Liaukis, juk aišku, kad gėrei. - Ize?
Prašau jūsų, leiskit mane į lovą.
Ne. Jokios lovos.
Ne, tau - pamokos. Pati žadėjai.
Todėl lipk į viršų ir renkis į mokyklą.
Klausyk.
Išgerk visą. Paskui išgerk dar vieną,
o paskui - dar vieną.
Pokalbis nebaigtas. Mes tik pradėjome.
Pakalbėsiu su tavim po pamokų.
Mes pakalbėsim su tavim vėliau, kai geriau jausiesi.
Gerai.
Aš jų nieko tiesiai neklausiu,
- pajausiu atmosferą. - Gerai.
Nežinau, kodėl, bet kažkas čia negerai.
Gal iš tos pusės?
TIK SU LEIDIMAIS
Esu alergiškas tik vienam dalykui.
Tik vienai meldų rūšiai.
Jie auga tik vienoje Eri Harboro vietoje.
O Dieve!
Pirma paukščiai, dabar - žuvys?
Alio!
- Tik... - Kam skambini?
„Wott Management“.
- Kažkas čia vyksta. - Manau, tu teisi.
Mano žmogus iš gyvūnų kontrolės tarybos sakė,
nebuvo pranešta apie įvykį Vudraf dvare,
- bet to būti negali. - Kaip ir šito.
Matėte?
Ką?
Nieko.
Tai ką tai galėtų reikšti?
Ogi tai, kad turiu išvesti jus iš čia, vaikai. Eime.
Hilde, eime.
ĮKVĖPTA ĮVYKIŲ, APRAŠYTŲ JAUNOS ŽURNALISTĖS HILDĖS LYSIAK
Išvertė Egidija Tučkuvienė